ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 460/4012/24 пров. № А/857/7885/25	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Дорошенко Н.О.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 28 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, оформлену рішенням від 03.04.2024 № 956030120567 про результати розгляду заяви, яким відмовлено у переведенні на інший вид пенсії - на пенсію за віком, яка призначається відповідно до розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести його з 27.03.2024 на пенсію за віком відповідно до п. 10   розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 18.12.1966 по 30.12.1968; державної служби з 04.09.1972 по 31.10.1972, з 24.01.1980 по 20.11.1981; в профспілковій організації на виборній посаді з 21.11.1981 по 24.10.1990; на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 16.12.2008 по 26.12.2020, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби більше 20 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у: довідці, виданій Гощанською селищною радою від 15.03.2024 №05-21/645 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби; довідці Гощанської селищної ради від 15.03.2024 №5-21/644 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та виплативши заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Маючи стаж роботи на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 понад 20 років, вважає, що він набув право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. Вказує, що 27.03.2024 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком державного службовця, та надав всі необхідні документи. Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.04.2024 №956030120567 відмовлено в перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця з підстав відсутності необхідної кількості стажу державної служби. Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно не зарахувало до стажу державної служби періоди його: військової служби з 16.12.1966 по 31.12.1968; роботи на посадах державної служби з 04.09.1972 по 31.10.1972, з 24.01.1980 по 20.11.1981; роботи в профспілковій організації на виборній посаді з 21.11.1981 по 24.10.1990; роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 16.12.2008 по 26.12.2020, та протиправно відмовило йому у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, внаслідок чого порушило гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року   адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.04.2024 №956030120567, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з 27.03.2024 на пенсію за віком відповідно до пункту 10 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 18.12.1966 по 30.12.1968; державної служби з 04.09.1972 по 31.10.1972, з 24.01.1980 по 20.11.1981; в профспілковій організації на виборній посаді з 21.11.1981 по 24.10.1990; на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 16.12.2008 по 26.12.2020, які зазначені в довідці від 07.03.2024 №05-21/580, виданій Гощанською селищною радою, обчисливши таку пенсію, виходячи із 60% складових заробітної плати, відображених у довідці, виданій Гощанською селищною радою, від 15.03.2024 №05-21/645 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та довідці, виданій Гощанською селищною радою, від 15.03.2024 №5-21/644 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та виплачувати таку пенсію, починаючи з 27.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що записи трудової книжки №459 в повній мірі підтверджують зайнятість позивача в періоди: з 18.12.1966 по 31.12.1968 проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії - 2 роки 0 місяців 14 днів; з 04.09.1972 по 31.10.1972 на посаді старшого зоотехніка Любешівського управління сільського господарства – 1 місяць 28 днів; з 24.01.1980 по 20.11.1981 на посаді інспектора Гощанського районного комітету народного контролю – 1 рік 9 місяців 28 днів; з 21.11.1981 по 24.10.1990 на посаді голови райкому профспілки працівників сільського господарства (працівників АПК) – 8 років 11 місяців 4 дні; з 16.12.2008 по 26.12.2020 на посаді Липківського сільського голови Гощанського району Рівненської області - 12 років 0 місяців 11 днів. Вищевказані періоди роботи позивача не потребують додаткових документів для їх підтвердження, оскільки відповідно до положень п. 3 Порядку №229 трудова книжка є основним документом для визначення стажу державної служби. Також періоди служби позивача в органах місцевого самоврядування на посаді голови сільської ради з 16.12.2008 по 26.12.2020 (12 років 0 місяців 11 днів) підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вік позивача, робота на вищевказаних посадах та наявність спеціального стажу роботи на посадах державної служби станом на 01.05.2016 понад 20 років дають йому право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. Подані довідки відповідають формі довідок, затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3. Враховуючи викладене, позивач має право на обчислення пенсії як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках від 15.03.2024 №05-21/645 та №05-21/644, виданих Гощанською селищною радою. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Волинській області. Враховуючи викладене, позовні вимоги до ГУ ПФУ в Рівненській області задоволенню не підлягають.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що з огляду на зміст пунктів 8, 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення/переведення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Вказує, що приписи пунктів 10-12 розділу ХІ Закону №889-VIII на спірні правовідносини не поширюються, оскільки позивач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, тоді як пунктами 10-12 розділу XI Закону №889-VIII регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ для осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Крім того, з 04.07.2001 посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів є посадами органів місцевого самоврядування, а з 01.05.2016 згідно зі статтею 25 Закону 3723-ХІІ ці посади не відносяться до посад державної служби, станом на 01.05.2016 обіймана ОСОБА_1 посада не віднесена до категорії посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Законом № 889-VІІІ він не обіймав посади державної служби в державному органі, стаж роботи на державній службі становить 10 років 9 місяців, а тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ не має. Враховуючи те, що Закон №889-VIII не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом №3723-ХІІ, постановою №1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ, відсутні. 
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 19.04.2011 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
27.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 03.04.2024 №956030120567 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з підстав відсутності необхідної кількості стажу роботи на посадах державної служби. Зазначено, що в ході розгляду заяви з доданими до неї документами було встановлено, що заявник згідно із записами трудової книжки і довідки №05-21/580 від 07.03.2024, виданої Гощанською селищною радою, працював на посадах: - 24.01.1980-20.11.1981 - інспектор Гощанського районного комітету народного контролю; - 21.11.1981-28.02.1986 - голова райкому профспілки працівників сільського господарства; - 01.03.1986-24.10.1990- голова райкому профспілки працівників агропромислового комплексу; - 16.12.2008-26.12.2020 - Липківський сільський голова; - 16.12.2008 - прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування. Виходячи із вищенаведеного, станом на 01 травня 2016 року обіймана ОСОБА_1 посада не віднесена до категорії посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Законом № 889-VIII він не обіймав   посади державної служби в державному органі, стаж роботи на державній службі становить 10 років 9 місяців, а тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ не має.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.04.2024 №956030120567, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії; зобов`язання відповідача перевести позивача з 27.03.2024 на пенсію за віком відповідно до пункту 10 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 18.12.1966 по 30.12.1968; державної служби з 04.09.1972 по 31.10.1972, з 24.01.1980 по 20.11.1981; в профспілковій організації на виборній посаді з 21.11.1981 по 24.10.1990; на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 16.12.2008 по 26.12.2020, які зазначені в довідці від 07.03.2024 №05-21/580, виданій Гощанською селищною радою, обчисливши таку пенсію, виходячи із 60% складових заробітної плати, відображених у довідці, виданій Гощанською селищною радою, від 15.03.2024 №05-21/645 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та довідці, виданій Гощанською селищною радою, від 15.03.2024 №5-21/644 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та виплачувати таку пенсію, починаючи з 27.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Вказаний закон набув чинності 01.05.2016.
Відповідно до пункту 10 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Законом № 889-VIII, зокрема, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону Закон №3723-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, після 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Також після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
Порядок та умови призначення пенсій особам, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, здійснюється відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відтак, розділом XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 3 Порядку №622 передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;
жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” (27.03.2024) досяг віку 76 років 10 місяців 6 днів.
Загальний страховий стаж позивача станом на 31.12.2020 – 56 років 3 місяці 12 днів.
Скаржник в апеляційній скарзі  зазначає, що відсутні підстави для призначення пенсії за нормами Закону №889-VIII через відсутність необхідного спеціального стажу роботи.
Перевіряючи наявність у позивача необхідного страхового стажу на посаді державного службовця для призначення за віком на умовах, визначених ст. 37 Закону №3723-ХІІ, суд   апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі – Закон №1058-ІV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок №637).
Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують періоди роботи особи для зарахування до її страхового стажу, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей - довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, чи містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Для визначення спеціального страхового стажу позивачем при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії від 27.03.2024 було надано трудову книжку б/н (дата заповнення 26.10.1964) та вкладка до неї б/н (дата заповнення 04.09.1972), згідно з якими, зокрема:
- 18.12.1966 – 31.12.1968 проходження строкової військової служби. Підстава: військовий квиток (записи №7 та №8 трудової книжки з урахуванням записів військового квитка від 10.07.1973 серії НОМЕР_1 );
- 04.09.1972 прийнятий на посаду старшого зоотехніка Любешівського управління сільського господарства. Підстава: наказ №62 від 04.09.1972 (запис №1 вкладки до трудової книжки (ТК));
- 31.10.1972 звільнений із займаної посади у зв`язку із переходом на іншу роботу. Підстава: наказ №68 від 31.10.1972 (запис №2 вкладки до ТК);
- 24.01.1980 затверджений інспектором Гощанського районного комітету народного контролю. Підстава: протокол №К-1-1 від 29.10.1980 (запис №7 вкладки до ТК);
- 20.11.1981 звільнений з посади інспектора Гощанського районного комітету народного контролю у зв`язку із переходом на іншу роботу. Підстава: протокол №К-11-1р від 25.11.1981 (запис №8 вкладки до ТК);
- 21.11.1981 обраний головою райкому профспілки працівників сільського господарства. Підстава: постанова І пленуму райкому від 21.11.1981 (запис №9 вкладки до ТК);
- 01.03.1986 у зв`язку з реорганізацією профспілки працівників сільського господарства в профспілку працівників агропромислового комплексу (АПК) переведено на роботу в райком профспілки працівників АПК. Підстава: розпорядження №2 від 03.03.1986 (запис №10 вкладки до ТК);
- 09.01.1992 у зв`язку з реорганізацією райкому профспілки працівників АПК в районну раду профспілки працівників АПК переведено на роботу в районну раду профспілки працівників АПК. Підстава: розпорядження №1 від 08.01.1992 (запис №11 вкладки до ТК);
- 15.12.2008 звільнений із займаної посади в зв`язку із обранням Липківським сільським головою. Підстава: розпорядження №21 від 15.12.2008 (запис №12 вкладки до ТК);
- 16.12.2008 обраний сільським головою Липківської сільської ради. Підстава: рішення №99 від 16.12.2008 (запис №13 вкладки до ТК); прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування (ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування») (запис №14 вкладки до ТК); присвоєно 7 ранг 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування (запис №15 вкладки до ТК);
- 17.11.2010 обраний сільським головою Липківської сільської ради. Підстава: рішення №2 від 17.11.2010 (запис №16 вкладки до ТК);
- 17.11.2015 обраний сільським головою Липківської сільської ради. Підстава: рішення №02 від 17.11.2015 (запис №17 вкладки до ТК);
- 26.12.2020 повноваження Липківського сільського голови Гощанського району Рівненської області припинено. Підстава: рішення Гощанської селищної ради восьмого скликання №1 від 26.11.2020 (запис №18 вкладки до ТК).
Таким чином, записи трудової книжки №459 повною мірою підтверджують зайнятість позивача в періоди:
- з 18.12.1966 по 31.12.1968 проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії - 2 роки 0 місяців 14 днів;
- з 04.09.1972 по 31.10.1972 на посаді старшого зоотехніка Любешівського управління сільського господарства – 1 місяць 28 днів;
- з 24.01.1980 по 20.11.1981 на посаді інспектора Гощанського районного комітету народного контролю – 1 рік 9 місяців 28 днів;
- з 21.11.1981 по 24.10.1990 на посаді голови райкому профспілки працівників сільського господарства (працівників АПК) – 8 років 11 місяців 4 дні;
- з 16.12.2008 по 26.12.2020 на посаді Липківського сільського голови Гощанського району Рівненської області - 12 років 0 місяців 11 днів.
Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі – Порядок №229).
Згідно з п. 3 Порядку №229 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.
Таким чином, обгрунтованим є висновок  суду першої інстанції про те, що вищевказані періоди роботи позивача не потребують додаткових документів для їх підтвердження, оскільки відповідно до положень п. 3 Порядку №229 трудова книжка є основним документом для визначення стажу державної служби.
Крім того, пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що до стажу державної служби зараховуються:
час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;
час перебування на посаді народного депутата України;
час перебування на посадах працівників дипломатичної служби;
час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”;
час перебування на посадах суддів;
час перебування на посадах прокурорів;
час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання;
час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом;
період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом;
час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку;
час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.
В оскаржуваному рішенні Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зазначає про те, що стаж роботи позивача на державній службі становить 10 років 9 місяців, при цьому не зазначає, які саме періоди трудової діяльності позивача, на його думку, підлягають зарахуванню до стажу роботи на державній службі, а які не підлягають.
Натомість згідно з довідкою від 07.03.2024 №05-21/580, виданої Гощанською селищною радою, стаж державної служби Остапчука А.Л. складає 24 роки 11 місяців 19 днів, до якого враховані періоди з 18.12.1966 по 31.12.1968, з 04.09.1972 по 31.10.1972, з 24.01.1980 по 20.11.1981, з 21.11.1981 по 24.10.1990 та з 16.12.2008 по 26.12.2020.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до вимог п. 2 Порядок №229 обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.
Таким чином, орган Пенсійного фонду не наділений повноваженнями обчислювати стаж державної служби, а тому колегія суддів критично оцінює покликання скаржника на те, що стаж роботи позивача на державній службі становить лише 10 років 9 місяців.
Щодо покликання скаржника на те, що посада, яку позивач обіймав станом на 01.05.2016, не відноситься до категорії державної служби, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема, у пункті 4 частини другої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Відповідно до пункту 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, при зарахуванні особам стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 01.05.2016 слід керуватися Порядком №229, а до 30.04.2016 - Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі – Порядок №283).
Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.06.2018 у справі №735/939/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17 та від 15.12.2020 у справі №560/2398/19, які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"   передбачено, що посада сільського голови відноситься до п`ятої категорії посад.
Згідно зі статтею 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що періоди служби позивача в органах місцевого самоврядування на посаді голови сільської ради з 16.12.2008 по 26.12.2020 (12 років 0 місяців 11 днів) підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 у справі № 735/939/17 та від 10.04.2019 у справі № 607/2474/17.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вік позивача, робота на вищевказаних посадах та наявність спеціального стажу роботи на посадах державної служби станом на 01.05.2016 понад 20 років дають йому право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Покликання скаржника на відсутність законних підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії, оскільки пенсія йому призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд апеляційної інстанції оцінює критично та зазначає, що Закон №3723-ХІІ передбачає спеціальні умови для призначення пенсії особам зі стажем роботи держслужби, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до такого Закону, а не Закону України   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З огляду на вказане, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.04.2024 №956030120567, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, та відновленню порушеного права шляхом зобов`язання орган Пенсійного фонду перевести його з 27.03.2024 на пенсію за віком відповідно до пункту 10 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахуванням стажу державної служби, зазначеного в довідці від 07.03.2024 №05-21/580, виданій Гощанською селищною радою, та виплачувати таку пенсію, починаючи з 27.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.
Пунктом 2 Порядку № 622 встановлено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII:
мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до п. 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1993 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно із ч. 1 ст. 66 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до ст. 41 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - ст. 41 Закону №1058-IV.
Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії мав не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а тому розмір пенсії позивача повинен визначатися в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю призначення пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі, тобто лютий 2024 року.
За змістом довідки від 15.03.2024 №05-21/645, виданої Гощанською селищною радою, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка видана для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за лютий 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили 8190,00 грн, з них: 8190,00 грн – надбавка за інтенсивність праці.
Згідно з довідкою від 15.03.2024 №05-21/644, виданої Гощанською селищною радою, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), заробітна плата позивача станом на 07.03.2024 становить 16380,00 грн, з яких: посадовий оклад - 12000,00 грн; надбавка за ранг (7 ранг) – 600,00 грн; надбавка за вислугу років (30%) – 3780,00 грн.
Вказані довідки відповідають формі довідок, затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.
Враховуючи викладене, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на обчислення пенсії як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках від 15.03.2024 №05-21/645 та №05-21/644, виданих Гощанською селищною радою.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року  у справі № 460/4012/24 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін