УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №291/308/25 Головуючий у 1-й інст. Федорчук І. В. 
Номер провадження №33/4805/781/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Хараїм Ольги Валеріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 21 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 21 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 15.03.2025 о 10 год 00 хв у с-щі Ружин по вул. Стадіонній керував транспортним засобом ОПЕЛЬ КОМБО, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager». Результат позитивний 0.28 проміле. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Хараїм О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. На думку захисника, працівниками поліції допущені істотні порушення вимог чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд є недійсним. Зокрема, вважає, що працівники поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 не дотрималися вимог Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу/керівництва по використанню приладу «Drager Alkotest 6820», оскільки перед забором повітря у водія не було з`ясовано обставин, які можуть впливати на результати огляду. В той час з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 14.03.2025 у нього померла мати, він не спав майже 2 доби та вживав багато енергетиків, «Корвалол», який є лікарським препаратом та містить спирт, що в свою чергу і обумовило позитивний результат приладу Drager. Зазначені обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів результати проведеного огляду та виключають наявність у діях  ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Також, на думку захисника, судом першої інстанції не було враховано ст.8 п.5 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, та межі абсолютної похибки приладу Драгер 6820. Звернула увагу на відсутність відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з письмовим направленням до закладу охорони здоров`я, що підтверджує його незгоду з результатом огляду, отриманого за допомогою приладу Драгер. Також наголосила, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом у визначений законом спосіб та вказала, що рапорт працівника поліції не є належним і допустимим доказом вини його підзахисного. В апеляційній скарзі захисник також послалась на судову практику у подібних справах національних судів та практику ЄСПЛ.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №271968 від 15.03.2025, згідно якого,  ОСОБА_1 15.03.2025 о 10 год 00 хв у с-щі Ружин по вул. Стадіонній керував транспортним засобом ОПЕЛЬ КОМБО, номерний знак  НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху за що відповідальність  передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager». Результат позитивний 0.28 проміле, тест №684. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.1); результатом тестування на алкоголь № 684 від 15.03.2025, здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820», відповідно до якого рівень алкоголю становить 0,28 ‰ (а.с.2); актом огляду ОСОБА_1   від 15.03.2025 на  стан алкогольного сп`яніння з використанням  спеціального технічного приладу Alcotest Drager - 6820, із змісту якого вбачається, що результат позитивний  0,28 проміле (а.с.3); копією постанови серії ЕНА № 4274118 за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.9); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2025 (а.с.5); свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатор Alcotest Drager – 6820 від 14.10.2024 (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 15.03.2025 (а.с.7); рапортом поліцейського СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 16.03.2025 Д.Мацапури (а.с.11); диском з відеофіксацією події (а.с.12).
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 .
Відеозаписом зафіксовано, що водій  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», який показав позитивну пробу 0,28 проміле алкоголю в крові, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція). 
На запитання поліцейського, незгоди з результатом огляду  ОСОБА_1 не висловлював, чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь-яких зауважень. 
За таких обставин, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку.
Під час огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1  та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Не вручення  ОСОБА_1 направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, за обставин погодження його з результатом огляду проведеного поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, не є підставою для визнання огляду недійсним та не виключає винуватості водія. 
Сумніви стосовно можливої похибки показань газоаналізатора є необґрунтованими та не виходять за межі припущень, оскільки зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5587 до технічного приладу «Drager Alcotest 6820», яким проводилося освідування  ОСОБА_1 вбачається, що повірка приладу відбулась 14.10.2024, тобто на момент використання даного приладу – 15.03.2025 строки технічного обслуговування не пройшли, відтак, підстави для визнання його результату недійним відсутні. 
Відеозаписом також підтверджено, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху. При цьому, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом. 
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має. 
Накладене судом стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною і закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості пом`якшити призначене адміністративне стягнення. 
Інші обставини, на які посилався захисник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, обґрунтовано викладену у мотивувальній частині судового рішення, яка не потребує додаткового аналізу. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 21 травня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич