УХВАЛА
 
24 вересня 2025 року
 
м. Київ
 
справа № 990SCCV/93/25
провадження № 61-233вп25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянувши клопотання про визначення підсудності у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
23 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності у справі за її заявою про визнання недієздатним ОСОБА_3 .
 
ОСОБА_1 зазначає, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Водночас вказує, що ОСОБА_2 постійно проживає в Чеській Республіці, де 28 червня 2024 року був травмований, у зв`язку з чим перебуває там на стаціонарному лікуванні. Під час обстеження 25 червня 2025 року встановлено, що стан пацієнта залишається стабільно однаковим, він постійно потребує лікарняного догляду, нездатний сам розуміти або приймати будь-які рішення. Перспектива покращення стану мінімальна, перебування в лікарняному закладі буде довготривалим.
 
Враховуючи викладене, на підставі частини другої статті 295 ЦПК України, заявниця просить визначити підсудність справи за її заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.   
 
Відповідно до статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Підсудність справ про обмеження цивільної дієздатності чи визнання недієздатним громадянина України, який проживає за її межами, визначається за клопотанням заявника ухвалою судді Верховного Суду.
 
Отже, Верховний Суд визначає підсудність справи про визнання недієздатним громадянина України за умови, якщо він проживає за межами України.
 
З надісланих матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорта громадянина України від 02 серпня 1996 року, однак відомостей про те, що на даний час він постійно проживає за межами України надані матеріали не містять.
 
Натомість, надані медичні висновки та довідки з клініки Чеської Республіки з перекладом на українську мову, не підтверджують, що на час подання клопотання   ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_3 , останній має право на проживання в іноземній державі за межами України, або ж фактично законно проживає на території Чеської Республіки.
 
Враховуючи відсутність відповідних доказів на підтвердження факту проживання за межами України ОСОБА_3  на час звернення до суду касаційної інстанції, Верховний Суд позбавлений процесуальних підстав й можливості вирішити питання про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_3 .
 
Керуючись частиною першою статті 295 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у визначенні підсудності справи за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню
не підлягає.
 
Суддя	І. Ю. Гулейков