ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 жовтня 2025 року           справа №200/2634/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 р. у справі №200/2634/25 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 046350019172 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006 за професією «електрослюсар підземний»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію ОСОБА_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 046350019172 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_1 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 01.02.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання.
Рішенням державної кваліфікаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «електрослюсар підземний» та «електрозварник ручного зварювання». Документів, які підтверджують, що навчання за професією «електрослюсар підземний» було основним, оскільки професія «електрозварник ручного зварювання» не відноситься до підземних посад, для розгляду не надано.
Довідки відповідно до додатку 5 Порядку № 637, що підтверджують пільговий характер роботи, для розгляду не надавалися, пільговий стаж враховано за даними спеціального стажу реєстру застрахованих осіб.
Оскільки час навчання потребує уточнюючої довідки, до страхового стажу враховано період з 01.09.2002 по 31.12.2003 як навчання на загальних підставах.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , 26.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ВОГ № 23 (сервісний центр)) з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Заяву про призначення пенсії від 26.03.2025 було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатом розгляду заяви від 26.03.2025 та документів доданих до неї, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 02.04.2025 № 046350019172 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058- IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.
Згідно вищезазначеного рішення, пільговий стаж для визначення права заявника на дату звернення становить 22 роки 06 місяців 07 днів, в тому числі, пільговий стаж на професіях за постановою КМУ “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” № 202 від 31.03.1994 (далі - Постанова № 202) - 15 років 11 місяців 01 день, стаж роботи на провідних професіях (не менше 20 років) - 12 років 08 місяців 24 дні.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди. 
Період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 31.12.2003 згідно диплому НОМЕР_1 від 31.01.2006 зараховано до страхового стажу на загальних умовах, оскільки термін навчання (з 01.09.2002 по 31.01.2006) потребує уточнення періодів навчання.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 (в частині спірних періодів) позивач:
з 01.09.2002 по 31.01.2006 – проходив навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї (запис 1);
з 16.09.2005 - проходив виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (запис 2);
з 11.02.2006 - зарахований постійно в штат ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» за набутою професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (запис 3).
Відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_1 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 01.09.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання.
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що до стажу позивача зараховано періоди роботи (в частині спірних періодів):
з 01.09.2002 по 31.12.2003 – навчання у вищих/середн. Н/З;
з 01.01.2004 по 15.09.2005 – відомості відсутні;
з 01.01.2006 по 31.01.2006 – до страхового стажу.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що оскільки час навчання потребує уточнюючої довідки, до страхового стажу враховано період з 01.09.2002 по 31.12.2003 як навчання на загальних підставах, суд зазначає наступне.
Відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_1 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 01.09.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання.
Як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 (в частині спірних періодів) позивач:
з 01.09.2002 по 31.01.2006 – проходив навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї (запис 1);
з 16.09.2005 - проходив виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (запис 2);
з 11.02.2006 - зарахований постійно в штат ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» за набутою професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (запис 3).
Отже, судом встановлено, що після навчання у професійно-технічному навчальному закладі позивач працював за набутою професією.
10.02.1998 прийнятий Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР, який набрав чинності 10.03.1998.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За положенням ст.3 цього ж Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
За змістом ст.17 Закону № 103/98-ВР професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Ст.18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Таким чином, на професійне навчання в ліцеї поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».
Згідно з пунктом д частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР Про професійно-технічну освіту).
Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Таким чином, записами у трудовій книжці підтверджується факт проходження позивачем навчання у період з 01.09.2002 року по 31.01.2006 року, та працевлаштування за набутою професією 11.02.2006 року, що відповідно до вимог ч.1 ст.38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" є підставою для зарахування періоду навчання до пільгового стажу.
За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції щодо протиправності не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області до пільгового стажу позивача періоду навчання у Брянківському професійному електромеханічному лицеї з 01.09.2002 року по 31.01.2006 року.
Враховуючи вказане, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 046350019172 є протиправним та підлягає скасуванню.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 р. у справі №200/2634/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 р. у справі №200/2634/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                  І.В. Геращенко

                                                                                                                                      І.В. Сіваченко