ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/2362/25	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року (суддя Пасічник Ю.П., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 04.06.2025 року) в справі №340/2362/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення рішення, - 

в с т а н о в и в:
           10.04.2025 року ТОВ «Агрогрупа Деметра» (далі по тексту – позивач або товариство) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі по тексту – відповідач або ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №00003110902 від 09.01.2025р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 32000,00 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Агрогрупа Деметра» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що законодавець встановив, що приміщення для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального не є акцизним складом (підпункт 14.1.6), а суб`єкти господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального не є розпорядниками акцизного складу (підпункт 14.1.224). Апелянт вказував, що не є акцизним складом, зокрема, паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої (абзац 9 підпункту 14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України), а відтак, обсяг пального отриманого безпосередньо у паливний бак транспортного засобу не враховується до обсягів пального отриманого суб`єктом господарювання протягом року в ємності для зберігання (абзац 6 підпункту 14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України). Верховним судом в постанові від 13.07.2022 року у справі №420/14724/20 сформовано висновок - Аналіз змісту пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України свідчить про те, що не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої. Обсяг пального, що заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні вказаної норми. Апелянт вказував, що у своїй господарській діяльності (перевезення вантажів, надання послуг, виконання робіт тощо) підприємство використовувало транспортні засоби, які належали йому на праві власності. ГУ ДПС у Кіровоградській області було надано податкову консультацію від 05.03.2020р. №933/ІПК/11-28-32-02-10, в якій окрім іншого роз`яснено наступне «у разі придбання ТОВ «Агрогрупа Деметра» пального у постачальника, яке відвантажується постачальником до бензовозу ТОВ «Агрогрупа Деметра», останньому не потрібно отримувати ліцензію на зберігання пального, оскільки транспортний засіб не є нерухомим майном та не має чіткої прив`язки до території». У ТОВ «Агрогрупа Деметра» в 2020 році не було необхідності у зберіганні пального за всіма місцями здійснення господарської діяльності у зв`язку із використанням власних паливозаправників, підприємством лише за одним із місць отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 23260414202000814 від 31.03.2020 року, адреса місця зберігання: Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б, термін дії до 31.03.2025 року, загальна місткість резервуарів 199102 л. Протягом 2020 року (з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно) ТОВ «Агрогрупа Деметра» для власного споживання за всіма місцями здійснення діяльності отримало від контрагентів постачальників всього 2308533,0 л пального. Паливозаправники ТОВ «Агрогрупа Деметра» та транспорт постачальників здійснювали відвантаження/заправку пального в паливні баки транспортних засобів, які ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовувало в своїй господарській діяльності. Так, безпосередньо у бак транспортних засобів відвантажено/заправлено 2298533,0 л пального, що підтверджується відомостями на видачу дизельного пального. Відвантаження пального у ємність, яка знаходиться за адресою місця зберігання Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б протягом 2020 року не здійснювалося. За період з 01.01.2021 по 30.09.2021 ТОВ «Агрогрупа Деметра» для власного споживання за всіма місцями здійснення діяльності отримало від вищезазначених контрагентів постачальників всього 1478583,0 л пального. Частину пального у кількості 1286123,0 л, яке доставлялося транспортними засобами ТОВ «Агрогрупа Деметра» та постачальників, було відвантажено у паливні баки транспортних засобів, які ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовує в своїй господарській діяльності, що підтверджується, що підтверджується відомостями на видачу дизельного пального. Залишок пального у кількості 192460,0 л було відвантажено у ємності для зберігання пального за адресою: Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б. Апелянт вказував, що ані у 2020 року, ані у 2021 році не було розпорядником акцизного складу з огляду на те, що загальна місткість розташованих ємностей - резервуарів для зберігання пального на кожній із територій не перевищує 200 кубічних метрів, а обсяг пального отриманого безпосередньо в ємності для зберігання в кожному календарному році не перевищував 1000 кубічних метрів. ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовувало пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснювало операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, а тому висновки ГУ ДПС у Кіровоградській області про порушення ТОВ «Агрогрупа Деметра» вимог п. «б» абз.2 п.п.230.1.1 п.230.1 ст.230 ПК України ПК України є безпідставними. Згідно з підпунктами 14.1.224, 14.1.224-1 розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу. Розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб: реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий; ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу. При переході від одного суб`єкта господарювання до іншого права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, відбувається зміна розпорядника акцизного складу пересувного. Не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії. ТОВ «Агрогрупа Деметра» здійснює діяльність з вирощування зернових культур. З метою провадження своєї діяльності ТОВ «Агрогрупа Деметра» придбаває і використовує пальне, яке зберігається в паливних баках відповідної техніки та орендованих паливозаправниках та пересувних автоцистернах. За своїм змістом такі місця зберігання пального відповідають ознакам, які ПК України встановлює як винятки з понять «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний»: орендовані транспортні засоби, що використовуються суб`єктом господарювання, призначені для переміщення в них пального на митній території України для потреб власного споживання. Апелянт вказував, що посадові особи ГУ ДПС у Кіровоградській області та ГУ ДПС у Житомирській області під час перевірки не надали належної оцінки зазначеним вище документам, не зазначили в акті відомості та інформацію, яка міститься в них, а також мотиви їх неприйняття та неврахування. Твердження ГУ ДПС у Кіровоградській області що ТОВ «Агрогрупа Деметра» після отримання обсягів пального, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів) в межах календарного року, а саме з 06.09.2020 року, вважається розпорядником акцизних складів та має бути зареєстрований платником акцизного податку з пального, має характер припущення, без жодного документального підтвердження. Аргументи податкового органу про те, що саме інформацією з Системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового підтверджується факт зберігання ТОВ «Агрогрупа Деметра» пального в обсязі, що перевищує 1000 кубічних метрів, вважаємо безпідставними, адже зазначена інформація жодним чином не свідчить про факт зберігання пального у перевіряємому періоді, з перевищенням встановленого ліміту 1000 кубічних метрів.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник), які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару. Для суб`єктів господарювання, які відповідають наведеним критеріям, не є акцизними складами приміщення та/або території, на яких вони як власники або користувачі зберігають та використовують пальне виключно для потреб власного споживання. Однак у разі недотримання хоча б одного із зазначених критеріїв, для суб`єктів господарювання такі приміщення та/або території є акцизними складами, в тому числі і у випадку, коли вони використовують отримане пальне виключно для потреб власного споживання та не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пальною іншим особам. Суд першої інстанції вказував, що актом перевірки (п. 3.1.3.) встановлено, що протягом перевіреного періоду з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, позивачем для власного споживання отримало 2337799,79 л пального (у т. ч. з 01.01.2020 по 05.09.2020 -1008369,43 л.); за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 отримано 1482489,16 л пального. Згідно акту перевірки позивач здійснює господарську діяльність, в т.ч. на території Житомирської області, Малинський район, с. Пиріжки та с. Малинівське, що позивачем також не заперечується та не спростовується. Згідно акту перевірки встановлено, що фактично згідно даних акцизних накладних та бухгалтерського обліку зафіксовано отримання пального на паливні склади, які розташовані: Житомирська область, Малинський район, с. Пиріжки, поза межами населеного пункту, с. Малинівське, комплекс будівель та споруд №1, буд. 25. Докази реєстрації акцизних складів за вказаними адресами відсутні. ТОВ «Агрогрупа Деметра» після отримання обсягів пального, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів) у межах календарного року, вважався розпорядником акцизного складу, та у відповідності до вимог пункту «б» абзацу 2 підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПКУ був зобов`язаний здійснити реєстрацію таких складів за місцями зберігання пального за адресами по яких фактично згідно даних акцизних накладних та бухгалтерського обліку зафіксовано отримання пального. При цьому доводи позивача, що отримане пальне використовує виключно для потреб власного споживання, шляхом заправлення власних та орендованих транспортних засобів, а тому паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі, не може вважатись акцизним складом, є безпідставними та не спростовують фактичних обставин щодо наявності паливних складів, які розташовані: Житомирська область, Малинський район, с. Пиріжки, поза межами населеного пункту, с. Малинівське, комплекс будівель та споруд №1, буд. 25, а отже обов`язку їх реєстрації.
Встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Агрогрупа Деметра»  з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 та з питань правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2021, за результатами якої складено акт від 06.12.2024 року №17303/11-28-07-02/39046346. У висновках акту серед іншой йдеться мова про порушення  ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині здійснення операцій зі зберігання пального без отримання відповідних ліцензій. Такі висновки акту грунтуються на тому, що відповідно до наявної інформації протягом 2020 року (з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно) ТОВ «Агрогрупа Деметра» для власного споживання отримало 2337799,79 л. пального (у т.ч. з 01.01.2020 по 05.09.2020 – 1008369,43 л.); за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 отримано 1482489,16 л. пального. Зазначене підтверджується даними Системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, що наведені у Додатку 1 до акта та є його невід`ємною частиною. В ході аналізу бази даних ЄРАН-2019 встановлено, що реєстрація акцизних накладних ТОВ «Агрогрупа Деметра» на реалізацію пального в адресу контрагентів-покупців – відсутня. Згідно інформаційного ресурсу ДПС ТОВ «Агрогрупа Деметра» не зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального. ТОВ «Агрогрупа Деметра» після отримання обсягів пального, що перевищують 1 000 кубічних метрів (1 000 000 літрів), у межах календарного року, що підтверджується наведеними вище документами (додаток 1), з 06.09.2020 року (дата з якої пальне отримувалось в кількості більшій ніж 1 000 000 літрів за період з 01.01.2020р.) вважався розпорядником акцизного складу, та у відповідності до вимог п.«б» абз.2 п.п.230.1.1 п.230.1 ст.230 ПК України було зобов`язане здійснити реєстрацію таких складів за місцями зберігання пального за адресами по яких фактично згідно даних акцизних накладних та бухгалтерського обліку зафіксовано отримання пального.
На підставі висновків акту від 06.12.2024 року №17303/11-28-07-02/39046346, ГУ ДПС у Житомирській області  винесено податкове повідомлення рішення №00003110902 від 09.01.2025 року про застосування  до ТОВ «Агрогрупа Деметра» штрафних санкцій в розмірі 32000,00 грн.  відповідно до пункту 36 частини 2 статті 73 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
ТОВ «Агрогрупа Деметра» непогодившись з податковим повідомленням-рішенням подало до ДПС України скаргу. Рішенням ДПС України від 26.03.2025 року № 8543/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, податкове повідомлення рішення №00003110902 від 09.01.2025 року залишено без змін.
ТОВ «Агрогрупа Деметра» вказує, що у своїй господарській діяльності (перевезення вантажів, надання послуг, виконання робіт тощо) підприємство використовувало транспортні засоби, які належали йому на праві власності, заправляло їх паливні баки пальним. З метою провадження своєї діяльності ТОВ «Агрогрупа Деметра» придбаває і використовує пальне, яке зберігається в паливних баках відповідної техніки та орендованих паливозаправниках та пересувних автоцистернах. ТОВ «Агрогрупа Деметра» в 2020 році було отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 23260414202000814 від 31.03.2020 року, адреса місця зберігання: Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б, термін дії до 31.03.2025 року, загальна місткість резервуарів 199102 л. 
Протягом 2020 року (з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно) ТОВ «Агрогрупа Деметра» для власного споживання за всіма місцями здійснення діяльності отримало від контрагентів постачальників всього 2308533,0 л пального. Паливозаправники ТОВ «Агрогрупа Деметра» та транспорт постачальників здійснювали відвантаження/заправку пального в паливні баки транспортних засобів, які ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовувало в своїй господарській діяльності. Безпосередньо у бак транспортних засобів відвантажено/заправлено 2298533,0 л пального, що підтверджується відомостями на видачу дизельного пального. Відвантаження пального у ємність, яка знаходиться за адресою місця зберігання Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б протягом 2020 року не здійснювалося. За період з 01.01.2021 по 30.09.2021 ТОВ «Агрогрупа Деметра» для власного споживання за всіма місцями здійснення діяльності отримало від вищезазначених контрагентів постачальників всього 1478583,0 л пального. Частину пального у кількості 1286123,0 л, яке доставлялося транспортними засобами ТОВ «Агрогрупа Деметра» та постачальників, було відвантажено у паливні баки транспортних засобів, які ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовує в своїй господарській діяльності, що підтверджується, що підтверджується відомостями на видачу дизельного пального. Залишок пального у кількості 192460,0 л було відвантажено у ємності для зберігання пального за адресою: Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б.
Згідно пунктів 19-1.14, 19-1.16, 19-1.34 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені  підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій  статтею 19-3  цього Кодексу: зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом, зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Передбачений пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України виняток застосовується при сукупності умов, а саме: загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом. Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній. Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.
Відповідно до п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади (акцизні склади пересувні) акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку. Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Згідно п 1, п. 5 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту стійлового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 року № 408, суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися, як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року. Платники акцизного податку – розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації тталь юго та спирту етилового. Один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального.
Згідно частин 1, 2 ст. 73   Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом. Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення. До суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: зокрема, зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки без наявності ліцензії на право зберігання пального: за перше порушення - 4 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року; за друге порушення - 8 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року; за третє та наступні порушення - 85 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
ТОВ «Агрогрупа Деметра» у 2020 та 2021 роках отримувало пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), тому у субєкта існує зобов`язання до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній.
Слід відхилити доводи позивача про те, що надходження палива у 2020, 2021 роках були здійснені у напряму паливних баків транспортних засобів, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких можна встановити такий характер діяльності позивача, зокрема договорів та первинних документів на постачання пального, товарно-транспортних накладних, актів приймання пального, видаткових накладних, подорожніх листів, інших документів первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких здійснювалося оприбуткування та списання палива, оборотно-сальдових відомостей та інших документів, які б підтвердили факт реального надходження палива безпосередньо напряму у паливні баки автомобілів позивача. Не доведено, що придбане паливо у великих об`ємах (2308533,0 л пального 2020 рік, 1478583,0 л пального 2021 рік), одразу залито у паливні баки транспортних засобів, без зберігання у ємностях окремо.
ТОВ «Агрогрупа Деметра» погоджується, що частину пального у кількості 1286123,0 л, яке доставлялося транспортними засобами ТОВ «Агрогрупа Деметра» та постачальників, було відвантажено у паливні баки транспортних засобів, які ТОВ «Агрогрупа Деметра» використовує в своїй господарській діяльності, залишок пального у кількості 192460,0 л було відвантажено у ємності для зберігання пального за адресою: Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, вул. Шевченка, 75б. Тобто частину пального позивач не заливав одразу у баки транспортних засобів, а зберігав окремо. 
Висновків щодо необхідності реєстрації акцизного складу у разі використання суб`єктом пального, більше ніж 1000 кубічних метрів за календарний рік притримується Верховний Суд, зокрема у постановах від 12.03.2024 року у справі № 160/8390/22, від 17.08.2023 року у справі №160/15431/21.
Доводи скаржника про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №420/14724/20, є безпідставними, оскільки вказана постанова прийнята за інших фактичних обставин, установлених судами (обсяг отриманого пального не перевищував встановлений податковим законодавством розмір у 1000 кубічних метрів). У постанові від 13.07.2022 у справі №420/14724/20 Верховний Суд вказував, що не доведено наявність у діях суб`єкта порушень вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки позивач у періоді, що перевірявся, не був розпорядником акцизного складу, з огляду на те що розміщена на його території ємність для зберігання пального не перевищує 200 куб.м, а обсяг отриманого пального не перевищує 1000 куб.м.
При ухваленні постанови, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.10.2023 року у справі №420/4383/23.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позову та відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
                              Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» - залишити без задоволення.
                              Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року в справі №340/2362/25 – залишити без змін.
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328-329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова