Справа № 461/313/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/1918/25                         Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                26 вересня 2025 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2025 року в справі за заявою акціонерного товариства «Таскомбанк» про виправлення описки в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа – ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, 

встановив:
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року визнано укладену між публічним акціонерним товариством (далі – ПАТ) «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третьою особою: ОСОБА_5 у даній справі мирову угоду на наступних умовах:
1. Сторони підтверджують, що заборгованість боржників перед позивачем, що виникла відповідно до кредитного договору №KF 44946 від 04.10.2007 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», адреса: 79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632, та ОСОБА_1 , яка є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №461/313/15-ц, що перебуває у провадженні Галицького районного суду м. Львова, станом на 04.06.2015 року становить 42559,18 доларів США. Згідно мирової угоди від 04.06.2015 pоку, укладеної між ПАТ «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затвердженої ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2015 року у справі №461/15020/14-ц, вказаний вище розмір вимог позивача до боржників є кінцевим та не підлягає зміні (перегляду), за винятком передбачених мировою угодою від 04.06.2015 року у справі №461/15020/14-ц випадків.
2. Зобов`язання відповідачів по погашенню вищезазначених в цій мировій угоді грошових вимог обмежуються виключно сумою грошових коштів, отриманих від продажу предмету іпотеки, які спрямовуються в рахунок погашення цих вимог, згідно з цією мировою угодою.
3. Сторони домовилися, що звернення стягнення на нерухоме майно, а саме:
- квартиру АДРЕСА_1 , яка належить  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  на підставі свідоцтва №Г-18400 про право власності на квартиру від 05.12.1997 року, відбудеться шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п.16, 19 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором №KF 44946 від 04.10.2007 року в розмірі 42559,18 доларів США. При цьому, за ПАТ «ВіЕс Банк» закріплюються права управителя щодо вищевказаного нерухомого майна: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов`язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо), підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у межах встановлених чинним в Україні законодавством та інші права необхідні для здійснення належного управління майном.
4. Сторони домовилися, що порушення боржниками будь-якої з умов мирової угоди від 15.06.2015 року, укладеної між ПАТ «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затвердженої ухвалою Галицького районного суду м. Львова по справі №461/15020/14-ц є підставою для виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та всіх мешканців (користувачів) зареєстрованих в установленому порядку в нерухомому майні за адресою: АДРЕСА_2 , а виконання процедури виселення проводиться в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби згідно чинного законодавства України.
5. Сторони домовилися, що право позивача на звернення стягнення на нерухоме майно та виселення, зазначене в п.3 та п.4 цієї мирової угоди, в порядку та в спосіб, що передбачені цією мировою угодою, виникає з дня, наступного за днем порушення боржниками будь-якої з умов мирової угоди від 04.06.2015 року, укладеної між ПАТ «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затвердженої ухвалою Галицького районного суду м. Львова по справі №461/15020/14-ц.
6. Укладення цієї мирової угоди не припиняє дію договору іпотеки від 08.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за №125 (далі - «договір іпотеки»), згідно якого відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3, відповідач-4 (іпотекодавці) надали в заставу позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  на підставі свідоцтва №Г-18400 про право власності на квартиру від 05.12.1997 року;
7. Всі кошти, які будуть отримані позивачем від продажу предмета іпотеки, будуть спрямовані позивачем на погашення заборгованості боржників за кредитним договором. У випадку наявності залишку таких коштів після задоволення усіх вимог позивача, передбачених цією мировою угодою, такі кошти повертаються відповідачеві.
8. Сторони домовилися, що витрати за проведення оцінки майна уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу покладаються на відповідачів.
У зв`язку з визнанням мирової угоди, цивільну справу за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки – провадженням закрито.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року заяву представника АТ «Таскомбанк» Лавріва В.П. про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником задоволено. 
Замінено первісного стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» з примусового виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року у справі №461/313/15-ц за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи: ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором №KF 44946 від 04.10.2007 року на його правонаступника АТ «Таскомбанк» (ідентифікаційний код 09806443, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30).
13.05.2025 року від АТ «Таскомбанк» надійшла заява про виправлення описки в судовому рішенні, в якій заявник просить виправити описку в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 у справі №461/313/15-ц про затвердження мирової угоди та зазначити інформацію про стягувача і боржників у відповідності до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». 
В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що за умовами мирової угоди, у випадку її невиконання, вона може бути пред`явлена до примусового виконання органами Державної виконавчої служби.
Зазначає, що відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній станом на грудень 2015 року, якою встановлено вимоги до виконавчого документа, у виконавчому документі має бути зазначено, зокрема: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код для юридичних осіб та ім`я, місце проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер для фізичних осіб, які є стягувачами та боржниками у виконавчому провадженні.
Наголошує, що борг по кредитному договору не погашений, а ухвала про затвердження мирової угоди, яка є виконавчим документом, не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», що позбавляє можливості заявника пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.
Додає, що стягувачем є АТ «Таскомбанк», на якого замінено первісного стягувача ухвалою суду від 09 лютого 2021 року, а інформація про боржників міститься в матеріалах справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2025 року у задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про виправлення описки в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року – відмовлено. 
Ухвалу суду оскаржив заявник АТ «Таскомбанк», просить її скасувати та задовольнити заяву про виправлення описки в ухвалі про затвердження мирової угоди.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, тому, затверджуючи мирову угоду в даній справі, суд повинен був оформити ухвалу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», які встановлені для виконавчого документа, зокрема: зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника, проте, ухвала Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року таким вимогам Закону не відповідає, відтак, суд повинен був внести виправлення, зазначивши необхідні дані про стягувача та боржників, як власне, і просив заявник у своїй заяві.
При цьому, наголошує, що однією з підстав відмови у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Додає, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.09.2025 року, є дата складення повного судового рішення – 26.09.2025 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Порядок виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні визначено статтею 269 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Описка – це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (мимовільний, випадковий пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить: написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Арифметична помилка – це помилка у підрахунках (арифметичних діях).
Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на час постановлення ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року , було передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб – платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб – громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення; 
5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 
6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Аналіз норм чинного на той час законодавства дає підстави для висновку про те, що така інформація має бути зазначена у виконавчому документі, проте, вказана норма не визначає місце її зазначення у такому документі. 
Зі змісту ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року про затвердження мирової угоди, а саме, абзацу 7 її описової частини вбачається, що ухвала містить необхідні відомості про стягувача, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) – ПАТ «ВіЕс Банк», місцезнаходження – м. Львів, вул. Грабовського, 11, ідентифікаційний код юридичної особи – код ЄДРПОУ 19358632, та боржників, із зазначенням ім`я (для фізичних осіб) (прізвище, власне ім`я та по батькові), індивідуальний ідентифікаційний номер та адреси місця проживання, а саме: ОСОБА_1 – ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 – ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 – ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 – ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .; ОСОБА_5 – ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Зазначені вище відомості про стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» містяться й в резолютивній частині вказаної ухвали.
Питання заміни первісного стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» (м. Львів, вул. Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) на заявника – АТ «Таскомбанк» вирішене ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 лютого 2021 року, в резолютивній частині якої містяться ідентифікаційні дані про нового стягувача – АТ «Таскомбанк» (м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) – 09806443).
Заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що відомостей, наявних у цих двох судових рішеннях, одним з яких затверджено мирову угоду, а іншим – вирішено питання правонаступництва в даній справі, буде недостатньо для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявник просить у такий спосіб внести нові відомості в судове рішення – ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, зокрема, щодо нього, як стягувача, позаяк, він не брав участі у справі при первинному її розгляді, а отже, така вимога заявника не узгоджується з наведеними вище нормами процесуального закону.
Отже, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення. 
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повний текст постанови складений 26 вересня 2025 року. 

Головуючий                                                 С.М. Бойко

Судді:                                  С.М. Копняк 

                                                                                 А.В. Ніткевич