Київський апеляційний суд

 

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м     У к р а ї н и

19 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Сіренка М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми "Електронний суд" справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2025 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, 11 квітня 2025 року об 11 годині 35 хвилин ОСОБА_1 по шосе Набережному в м. Києві керував автомобілем "КІА Сerato" д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Результат огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора "Drager Alcotest 7510" 0,44 ‰.
В апеляційній скарзі захисник Сіренко М.Ю. зазначає про незаконність постанови судді, який не дав належну оцінку доказам і не взяв до уваги доводи сторони захисту, чим допустив спрощений підхід до розгляду справи. 
Після проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" ОСОБА_1 з результатами огляду не погодився, про що вказав у протоколі про адміністративне правопорушення. Також незгода з результатами огляду зафіксована на відеозаписі, як і відмова проїхати на огляд до закладу охорони здоров`я. Тому вважає, що поліцейські не мали права складати протокол без проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Одночасно з цим вказує, що чинне законодавство не дає поліцейським право складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку незгоди водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу без направлення його до закладу охорони здоров`я, проведення огляду в якому і буде мати наслідком притягнення водія до адміністративної відповідальності. 
При цьому посилається на ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок), п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у відповідності з якими у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду і також відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я, на думку захисника, в його діях його підзахисного наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилось у порушенні вимог п.2.5, а не п.2.9 "а" ПДР, і що згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд ОСОБА_1 є недійсним як такий, що проведений з порушенням вимог цієї статті. 
З огляду на викладене захисник, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії", ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст.62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
До апеляційного суду ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисника, який не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу, і положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши пояснення захисника Сіренка М.Ю., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого                    ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 7510", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 11 годину 40 хвилин 11.04.2025 рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,44 ‰; записі портативного відеореєстратора поліцейського.
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.
У відповідності з вимогами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я у разі незгоди з його результатами на місці зупинки передбачена також п.6 Порядку, п.7 розділу Інструкції. 
У той же час, згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з п.5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода 
водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, як то запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, про що зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому він своїм підписом засвідчив, що з результатами згоден. 
Отже, всупереч твердженням захисника водій був згодний з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, і відмовився проїхати для проходження огляду до закладу охорони здоров`я. За таких обставин посилання в апеляційній скарзі на недійсність огляду і те, що поліцейські не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення, безпідставні.
Також щодо доводів про незгоду ОСОБА_1 варто зауважити, що незгода стосувалася не результатів огляду, а того, що огляд проведений за відсутності свідків. Зокрема, в протоколі ОСОБА_1 вказав "не згоден без свідків", і поліцейському після ознайомлення з актом огляду зауважив, що не було свідків, на що поліцейський відповів, що є бодікамери (11:49 година відеозапису). Однак проведення огляду за відсутності свідків за умови застосування технічних засобів відеозапису повністю узгоджується з вимогами ч.2 ст.266 КУпАП.
При цьому посилання на рішення Європейського суду з прав людини є абсолютно формальними, оскільки суд, розглядаючи справу, формулювання суті правопорушення, яка вказана у протоколі, не змінював і докази на підтвердження винуватості особи самостійно не збирав.
Таким чином винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті. 
Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня                2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя Київського 

апеляційного суду                                                                                        Т.М. Тютюн