ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/9556/25	
                                                                                Cуддя І інстанції -  Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду
на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського апеляційного суду, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до суду в якому просила:
- визнати протиправними дії Дніпровського апеляційного суду (лист від 27.02.2025 року №04.2-33/236/2025) щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, 01.01.2024 року та на 01 січня 2025 року відповідності до вимог частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», обчисливши розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці: з 01 січня 2022 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень, з 01 січня 2023 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень, та з 01.01.2024 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні, з 01.01.2025 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні;
- зобов`язати Дніпровський апеляційний суд направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом: на 01 січня 2022 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень; на 01 січня 2023 року - виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень; на 01.01.2024 року виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні; на 01.01.2025 року виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що  штатні розписи Дніпровського апеляційного суду на 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік та на 2025 рік передбачали однаковий посадовий оклад працюючого (повноважного) судді в розмірі 126 120 грн., тобто, що фактично посадовий оклад судді апеляційного суду у 2022-2025 роках не підвищувався в порівнянні з 2020 роком, суперечить приписам Конституції і законів України та Рішенням Конституційного Суду України. Відтак, дії Дніпровського апеляційного суду щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, 01.01.2024 року та на 01 січня 2025 року відповідності до вимог частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", обчисливши розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці: з 01 січня 2022 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень, з 01 січня 2023 року - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень, та з 01.01.2024 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні, з 01.01.2025 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривні є протиправними. 
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року  позовні вимоги було задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Дніпровський апеляційний суд подав апеляційну скаргу в якій  посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про вімову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що  Велика Палата Верховного Суду вирішила колізію між Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та законами про Державний бюджет України на відповідний рік щодо визначення розміру посадового окладу судді у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24. Зазначає, що дії відповідача щодо видачі позивачу довідки про суддівську винагороду, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн. відповідають положенням законодавчого регулювання та є правомірними.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2016 року рішенням Вищої Ради юстиції за заявою позивача ОСОБА_1 , останню звільнено у відставку з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області. На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2017 року у справі №200/9871/17-а, розпорядженням Центрального об`єднаного УПФ України в м. Дніпро позивачу зроблений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та без оподаткування.
З того часу позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які нараховують і виплачують їй щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідок апеляційного суду, форма яких встановлена Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року.
З матеріалів справи убачається, що 25.02.2025 року позивач звернулася із заявою на ім`я голови Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , в якій просила їй видати довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошову утримання судді у відставці, у якій визначити розмір суддівської винагороди з врахуванням правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 12.07.2023 у справі №140/5481/22 щодо обчислення посадового окладу з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2022 року у розмірі 2481 грн., довідку щодо обчислення посадового окладу з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року у розмірі 2684 грн., та довідку щодо обчислення посадового окладу з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року у розмірі 3028 грн та на 1 січня 2025 року у розмірі 3028 грн.
Листом від 27.02.2025 року №04.2-33/236/2025 Дніпровський апеляційний суд повідомив позивачу наступне. Законом № 1402-VIII визначено базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, який становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому, вказана норма є бланкетною, оскільки встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду (50), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього. Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ, Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ, Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-1Х та Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ установлено прожитковий мінімум, який застосовуються для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 грн. Отже, кошторисами Дніпровського апеляційного суду на 2022, 2023, 2024, 2025 роки, затвердженими ДСА України, видатки на оплату праці, у т. ч. суддівської винагороди, передбачені, виходячи із розміру прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у сумі 202,00 грн. Штатними розписами на 2022, 2023 роки затверджений посадовий оклад в розмірі 126 120,00 грн.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у видачі довідок для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання протиправними, позивачка звернулася до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою     статті 19 Конституції України     визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Відповідно до     статті 130 Конституції України     держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
У преамбулі     Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»      (далі Закон № 1402-VIII) зазначено, що цей     Закон     визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Статтею 4 Закону № 1402-VIII     визначено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються     Конституцією України     та законом. Зміни до цього     Закону     можуть вноситися виключно законами про внесення змін до     Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої     статті 135 Закону № 1402-VIII     суддівська винагорода регулюється цим     Законом     та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
За частиною другою     статті 135 Закону № 1402-VIII     суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Відповідно до частини третьої     статті 135 Закону № 1402-VIII     (яка згідно з     Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11 березня 2020 року     діє в редакції     Закону № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Отже, виплата суддівської винагороди регулюється     статтею 130 Конституції України     та     статтею 135 Закону № 1402-VIII     й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть, а розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
статтею 7 Закону №1082-ІХ    установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня    2189 гривень, з 1 липня    2294 гривні, з 1 грудня    2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня    1921 гривня, з 1 липня    2013 гривень, з 1 грудня    2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня    2395 гривень, з 1 липня    2510 гривень, з 1 грудня    2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня    2270 гривень, з 1 липня    2379 гривень, з 1 грудня    2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня    2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня    2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня    1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня    1769 гривень, з 1 липня    1854 гривні, з 1 грудня    1934 гривні.
Крім того,    статтею 7 Закону № 1928-IX    установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.
Також,    статтею 7 Закону № 2710-IX    установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.
Статтею 7 Закону    3460-IX установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024    № 4059-IX    (далі - Закон № 4059) установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня; осіб, які втратили працездатність, який застосовується для визначення розміру доплати за проживання на територіях радіоактивного забруднення, в тому числі за рішеннями суду, - 1600 гривень.
Таким чином    Законом № 4059-IX    для визначення базового розміру посадового окладу судді передбачена спеціальна розрахункова величина, розмір якої становить 2102,00 грн.
Наведені приписи     статті 7 законів про Державний бюджет України на відповідний рік  є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають     Конституції України     (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, Відповідач-1 діяв на законних підставах.
Колегія суддів зауважує, що питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року відповідно до абзацу четвертого     статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»  та абзацу четвертого     статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду     у справі №240/9028/24.
У постанові Великої Палати Верховного Суду     від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що наведені приписи абзацу п`ятого     статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»     та абзацу п`ятого     статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»     є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають     Конституції України     (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, відповідач-1 діяв на законних підставах.
У п.п.104-106 цієї постанови викладений правовий висновок про те, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним     законом     для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді (п.111).
Велика Палата Верховного Суду нагадала, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду (п.112).
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про  відсутність підстав для задоволення позовних вимог,  а тому за таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.            
Керуючись п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова  набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 30 вересня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова