ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №331/2891/25                         Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/1087/25                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
24 вересня 2025 року                                                          м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Войтовича Є.М. на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2025 року,- 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 8 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
19 вересня 2025 року адвокат Войтович Є.М., діючи в інтересах  ОСОБА_1 , через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції від 8 серпня 2025 року разом із клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи, доводи, викладені в клопотанні адвоката Войтовича Є.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд даної справи відбувся за участю ОСОБА_1 , який свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, щиро розкаявся. Копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримав 11 серпня 2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження постанови судді (а.с. 45).
Його захисник адвокат Ткаченко Д.С. до суду не з`явився, просив розглянути справу без його участі (а.с. 40).
Статтею 294 КУпАП визначено, зокрема початок строку оскарження постанови, а саме з дня її винесення.
Натомість підставою для поновлення строку адвокат Войтович Є.М. вказує активну волонтерську діяльність ОСОБА_1 , яка не підтверджена жодними документами та вказує дату отримання захисником копії судового рішення, що не відповідає положенням ст. 294 КУпАП.
Беручи до уваги дату винесення оскаржуваного рішення, останнім днем подачі апеляційної скарги є 18 серпня 2025 року.
На переконання судді апеляційного суду, жодних поважних причин пропуску строку адвокат Войтович Є.М. у своєму клопотанні не зазначив, а наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації  ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст. 294 КУпАП обчислюється саме з дня винесення постанови, апелянтом не наведено та апеляційним судом не встановлено, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.
Слід звернути увагу на правову позиції Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні в справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
З урахуванням вказаного, а також того, що апелянт не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строк передбачений КУпАП, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2025 року.
Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату Войтовичу Євгену Михайловичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай 

Дата документу  Справа № 331/2891/25