П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/8739/24	
          Головуючий в 1 інстанції: Дерев`янко Л.Л.
           Дата і місце ухвалення 23.06.2025р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Єщенко О.В.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи - ОСОБА_2 , в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо належного розгляду спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства; 
зобов`язати Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2024 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо належного розгляду спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства.
Зобов`язано Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2024 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 19.12.2024 року.
23.12.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи.
04.02.2025 року позивач подала до суду першої інстанції клопотання про встановлення судового контролю, в якому просила суд встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подати звіт про виконання судового рішення у справі № 400/8739/24 від 18.11.2024 р. та встановити відповідний строк для цього.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Зобов`язано Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 18.11.2024 року у справі № 400/8739/24  у місячний строк з моменту отримання цієї ухвали.
04.03.2025 до суду надійшов звіт Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що заяву позивача про визнання батьківства розглянуто, сторонам направлено відповідь.
Ухвалою від 13.03.2025 року суд продовжив Врадіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 18.11.2024 року у справі № 400/8739/24, зобов`язав подати до суду звіт про виконання рішення суду не пізніше 10.04.2025. 
Звіт про виконання судового рішення поданий Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.04.2025 року.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року відмовлено у прийнятті звіту Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), поданого на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі № 400/8739/24.
Встановлено Врадіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі № 400/8739/24, який становить один місяць з дати отримання копії цієї ухвали.
Витребувано у Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення по даній справі, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків (або серію та номер паспорта - у разі якщо такий керівник є фізичною особою, яка через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку в паспорті), яку надати до суду впродовж десяти днів з дати отримання копії цієї ухвали.
21.05.2025 року Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року відмовлено у прийнятті звіту Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), поданого на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі № 400/8739/24.
Встановлено Врадіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі № 400/8739/24, який становить один місяць з дати отримання копії цієї ухвали.
Накладено на керівника Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 20 (двадцяти ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.
Половину штрафу у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. вирішено стягнути з керівника Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  Танасюк  Оксани Василівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Іншу половину штрафу розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. вирішено стягнути з керівника Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танасюк Оксани Василівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України.
Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали відносно керівника Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танасюк Оксани Василівни.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі. 
Апелянт посилався на те, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року було зобов`язано Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у судовому рішенні.
Апелянт наголосив, що судовим рішенням не було покладено на відповідача зобов`язань  внести зміни в актовий запис про батьківство дитини, ОСОБА_4 , зазначивши батьком ОСОБА_2 , а лише повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства, що, як вважає апелянт, було виконано зі сторони Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Апелянт зазначив, що для повного та всебічного повторного розгляду заяви про визнання батьківства, відповідачем були зібрані відомості стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , направлено запити щодо надання інформації стосовно третьої особи до ІНФОРМАЦІЯ_1 та до відділення поліції №2 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області для перевірки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період воєнного стану та чи не є подана заява способом для ухилення від мобілізації.
Апелянт зазначив, що відповідач, виконуючи судове рішення від 18.11.2024 року, повторно розглянув заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та на підставі зібраних доказів надав обґрунтований висновок заявникам стосовно неможливості внести зміни до актового запису про батьківство по дитині ОСОБА_4 , з зазначенням причин і наголошенням на тому, що при наявності довідки про генетичну спорідненість, яка визначає походження дитини від біологічного батька органи РАЦС внесуть зміни до відповідних актових записів про народження дитини в позасудовому порядку, а при відсутності документу про спорідненість батька з дитиною - питання визнання батьківства або усиновлення потребує вирішення в судому порядку. 
У поданій апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що відповідно до підпунктів 2.13.3, 2.13.4 пункту 2.13 та пункту 2.15 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, питання внесення змін до актового запису про народження у зв`язку із визнанням батьківства розглядається на підставі заяви про визнання батьківства, форма якої затвердження додатком 3 до Правил. 
Апелянт вважає, що за результатом розгляду наведеної заяви не передбачено складення висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану. Водночас законодавець не забороняє відмовити у внесенні змін до актового запису про народження на підставі заяви про визнання батьківства, якщо із зібраних документів та обставин по справі під час розгляду виникли сумніви щодо законності визнання батьківства, а саме фіктивне визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, що може призвести до порушення права дитини.
На думку апелянта, виходячи з того, що по даній категорії заяв нормативно-правовими актами у сфері державної реєстрації актів цивільного стану не встановлено форми відмови, відповідно така відмова може бути надана у довільному форматі із зазначенням причини відмови. Отже, як вважає апелянт, роз`яснення про залишення заяви про визнання батьківства без розгляду, є різновидом відмови у визнанні батьківства, оскільки на підставі зібраних документів виникли сумніви щодо законності визнання батьківства, а ряд обставин по даній справі свідчив про фіктивне визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, чим були б порушені права дитини.
З огляду на викладене апелянт просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі 400/8739/24 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень ст. 311 та 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 1291 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Згідно ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. 
Крім того, у Рішенні від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень – складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя; невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. 
Стаття 3811 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Таким чином КАС України передбачені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, які мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
За положеннями ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Статтею 382 КАС України передбачені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, які мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 3821 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 3822 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Відповідно до ст. 3823 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Як встановлено колегією суддів, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року у справі № 400/8739/24 було зобов`язано Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2024 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Ухвалюючи судове рішення від 18.11.2024 року, суд першої інстанції, надаючи оцінку виниклим у даній справі спірним правовідносинам, дійшов висновку, що Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в порушення вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі – Правила), за результатами розгляду заяви позивача і третьої особи про визнання батьківства не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін.
Судом було встановлено, що позивач разом з третьою особою звернулися до відповідача із заявою від 08.08.2024 про встановлення батьківства, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа- роз`яснення.
Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого висновку за результатами розгляду заяви позивача, свідчить про те, що уповноважений орган не вчинив необхідних дій, які він повинен був вчинити відповідно до вимог чинного законодавства, а наданий відповідачем лист «Про надання роз`яснення», в якому викладено сумніви відповідача щодо достовірності інформації, зазначеної у спільній заяві позивачки і третьої особи, не є обґрунтованим висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви про визнання батьківства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо належного розгляду спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства, підлягають задоволенню.
Колегією суддів також встановлено, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року у справі № 400/8739/24 Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист від 03.02.2025 року № 26-23.16-42 «Роз`яснення щодо залишення заяви без розгляду», в якій повідомив, що Відділом ДРАЦС розглянуто матеріали зазначеної справи, досліджені відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян( далі Державний реєстр) та визначено, що внесення змін до вищевказаного актового запису неможливо.
У вказаній відповіді відповідач посилався на те, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян в актовому записі про народження № 33 від 18.05.2022 року, складеного Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості про батька внесені за заявою матері відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Відповідач зазначив, що відповідно до частини 2 статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Пунктом 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2012 № 96/5 (далі - Правила) визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), заява про визнання батьківства. Подання спільної заяви про визнання батьківства є одним з способів встановлення батьківства, який передбачає добровільне визнання батьківства і виключає в подальшому можливих суперечок між батьками дитини щодо її походження. У зв`язку з повномасштабною триваючою збройною агресією російської федерації, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022. Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційні підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.
Відповідач зазначив, що визнання батьківства у воєнний час може бути використане з метою ухилення від призову та легального виїзду за кордон. Фіктивне визнання батьківства, тобто визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, порушує права дитини.
У листі вказано, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено: актовий запис про шлюб № 58 від 19.11.2016 року, складений Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , тобто заявник перебуває у шлюбі з 2016 року та має двох неповнолітніх дітей. Актовий запис про народження № 33 від 26.04.2017 року, складений Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_6 , також актовий запис про народження № 81 від 26.09.2023 року, складений Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_7 .
За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян заявниця ОСОБА_1 є матір`ю трьох неповнолітніх дітей.
Як зазначив відповідач у вказаному листі, дослідивши відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян було з`ясовано, що у заявниці ОСОБА_1 троє дітей де записані різні батьки, листа служби у справах дітей Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області зазначено, що заявниця проживає спільно з прабабусею та малолітніми дітьми за адресою АДРЕСА_1 , в той час, як заявник проживає за іншою адресою АДРЕСА_2 , тобто заявник та заявниця спільно не проживають. Згідно довідки відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області до кримінальної та адміністративної відповідальності заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не притягувався, але розшукується ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до звернення № Е762245 від 11.12.2024, згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідач звернув увагу на той факт, що під час державної реєстрації народження дитини, відповідно до вимог частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, саме її мати - ОСОБА_1 , виступала заявником і зазначила ім`я батька дитини як « ОСОБА_8 », по батькові - « ОСОБА_9 », що суттєво відрізняється від анкетних даних заявника - ОСОБА_2 , а також батько не скористався правом визнати батьківство відносно дитини 2022 року народження, до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто протягом двох років від дня народження дитини. 
Крім того відповідач вказував на те, що розгляд даної категорії заяв не передбачає складання висновку про відмову.
Також у листі вказано, що на думку відділу, викладені обставини викликали сумніви щодо достовірності відомостей про батька, які викладені в заяві про визнання батьківства № 18-23.16-42 від 08.08.2024 року та повторно зареєстрованої 24.12.2024 року за № 26-23.16-42 згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року.
Враховуючи вищенаведене, з метою захисту прав дитини, відповідач вважав, що питання встановлення батьківства відносно ОСОБА_4 потребує вирішення в судовому порядку.
Вказано, що у разі наявності довідки про генетичну спорідненість, яка визначає походження дитини від біологічного батька можливо внесення змін до відповідних актових записів про народження дитини в позасудовому порядку - на підставі заяви про визнання батьківства.
З урахуванням вищевикладеного відповідач вважав, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року у справі №400/8739/24 Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконано в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Відділ.
Відмовляючи у прийнятті звіту, суд першої інстанції посилався на те, що у рішенні від 18.11.2024 року в цій справі надано правову оцінку бездіяльності відповідача і, серед іншого, зазначено, що надання роз`яснення не є належним результатом розгляду такої заяви. Суд зазначив, що з матеріалів звіту від 07.04.2025, від 21.05.2025 і листа відповідача на адресу позивачки за результатами повторного розгляду заяви від 08.08.2024, встановлено що відповідачем повторно надано роз`яснення щодо залишення заяви без розгляду, тобто будь-якого рішення (позитивного або негативного) за заявою позивачки і третьої особи про внесення змін до актових записів суб`єктом владних повноважень не прийнято.
Також суд зазначив, що ні звіт від 07.04.2025, ні звіт від 21.05.2025 не містять посилання на причини не розгляду заяви про внесення змін до актового запису і неможливість прийняття відповідного рішення з цього приводу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що звіт від 21.05.2025 не свідчить про виконання рішення суду від 18.11.2024 у справі № 400/8739/24, оскільки на час подання відповідного звіту належного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2024 про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, суб`єктом владних повноважень не здійснено.
Колегія судів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне:
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації.
Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.
Статтею 9 цього Закону передбачено, що Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії затверджуються Міністерством юстиції України.
Згідно п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 (далі – Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в адміністративному та/або судовому порядку.
Положеннями пункту 2.13 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України; заява про визнання батьківства (додаток 3).
Згідно п 1.15 Правил, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та припиненні їхньої дії може бути оскаржена в судовому порядку.
Таким чином аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил свідчить про те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.08.2024 року про визнання батьківства, яка визначена Правилами, як одна з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану, уповноважений орган або вносить відповідні зміни до актового запису та видає свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану або приймає висновок про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану, який може бути оскаржений заінтересованою особою.
В свою чергу ні Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ні Правилами не передбачено право органів державної реєстрації актів цивільного стану за наслідками розгляду заяв про внесення змін в актові записи цивільного стану надавати «роз`яснення щодо залишення заяви без розгляду».
Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року у справі 400/8739/24 повторно надав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист-роз`яснення щодо залишення заяви без розгляду, тоді як таким діям суд вже надав правову оцінку у рішенні від 18.11.2024 року та визнав їх протиправними.
Доказів належного виконання судового рішення від 18.11.2024 року у справі 400/8739/24 відповідач до суду не надав, як і не зазначив про наявність поважних причин, які унеможливлюють виконання судового рішення.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем рішення від 18.11.2024 року у справі 400/8739/24 не виконано, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття поданого відповідачем звіту про виконання судового рішення. 
За положеннями ч. 3-4 ст. 3823 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
З огляду на невиконання відповідачем судового рішення від 18.11.2024 року у справі 400/8739/24 та неприйняття звіту відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для накладення на керівника Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танасюк Оксану Василівну штрафу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що еквівалентно 60560,00 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 328, 3811, 382, 3821-3823 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня  2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                       А.В. Бойко 
Суддя:                                                                                           О.В. Єщенко
Суддя:                                                                                          О.А. Шевчук