ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 листопада2025 року
м. Київ
 
справа № 495/4270/17
провадження № 61-6639св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року в складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Комлевої О. С., Сегеди С. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.
16 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв'язку зі смертю позивача
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів закрито у зв'язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а процесуальне правонаступництво у цій справі є неможливим.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спір у цій справі виник щодо розірвання договору та стягнення грошових коштів, що були передані ОСОБА_1 у зв`язку з укладенням попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10 грудня 2013 року щодо житлового будинку в місті Білгород-Дністровський.
Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд першої інстанції безпідставно застосував пункт 5 частини першої статті 1219 ЦК України та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року та залишити в силі ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2024 року.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення пункту 5 частини першої статті 1219 ЦК України та пункт 7 частини першої статті 25 ЦПК України і не надав належну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
04 серпня 2025 року справа № 495/4270/17 надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Виходячи зі змісту процесуального законодавства, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Встановлено, що у справі, яка переглядається, спір виник щодо розірвання договору та стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів, що були передані нею у зв`язку з укладенням 10 грудня 2013 року попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку в місті Білгород-Дністровський.
ОСОБА_1  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкову справу № 473/2022 до майна померлої ОСОБА_1 заведено Першою Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою ОСОБА_4 як чоловіка померлої.
Встановивши, що зобов'язання з повернення ОСОБА_1 коштів не є нерозривно пов'язаним з особою спадкодавця, а відтак спірні правовідносини допускають правонаступництво, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: | М. Ю. Тітов   А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко