ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14051/24                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 вересня 2025 року                                                                                       м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 03.12.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2024 за №974260192914 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період її роботи в податкових органах з 04.05.1998 по 12.02.2024;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 17.09.2024 пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% суми заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.09.2024 №31/25-01-10-02-06 та від 16.09.2024 №30/25-01-10-02-06 та виплати заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», оскільки не зарахував до стажу державної служби період роботи в податковій службі.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що ГУ ПФУ в Чернігівській області лише прийняло від позивачки документи та направило копію відповідного рішення позивачці, рішення про відмову у переведенні на пенсію державного службовця прийнято ГУ ПФУ в Хмельницькій області, тому вимоги про зобов`язання вчинити певні дії безпідставно заявлені до ГУ ПФУ в Чернігівській області. Також зазначив, що посадові особи органів податкової служби, які мають спеціальні звання, Законом України «Про Державну службу» не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, тому немає підстав зараховувати періоди роботи позивачки в Державній податкові службі до спеціального стажу державної служби. Таким чином, на день набрання чинності Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 889-VIII позивачка не займала посади державної служби та не мала 20 років стажу, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, відтак рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу» відповідає вимогам діючого законодавства. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2024 за №974260192914 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період її роботи в органах державної податкової служби з 04.05.1998 по 12.02.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.09.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ДПС у Чернігівській області від 16.09.2024 №31/25-01-10-02-06 та від 16.09.2024 №30/25-01-10-02-06. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовну у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що робота позивача з 04.05.1998 по 12.02.2024 в податкових органах не враховується для обчислення стажу державної служби. Також зазначає, що позивачем не було надано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії так як не має 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивачка з 04.05.1998 по 12.02.2024 працювала на різних посадах в податкових органах. 01.11.1998 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби ІІІ рангу», 01.11.2001 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби ІІ рангу», 01.04.2004 присвоєне чергове спеціальне звання «радник податкової служби ІІ рангу», 01.04.2007 присвоєне чергове спеціальне звання «радник податкової служби І рангу», 01.06.2013 присвоєний 9 ранг державного службовця, 01.01.2014 присвоєне спеціальне звання «Радник податкової та митної справи І рангу», 20.12.2019 присвоєно 4 ранг державного службовця, 20.12.2022 присвоєно 3 ранг державного службовця, 12.02.2024 припинено державну службу та звільнено з посади у зв`язку з досягненням 65-річного віку відповідно до п.7 ч.1 статті 83 Закону України «Про державну службу» (а.с. 19- 29).
17.09.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої додано копію трудової книжки, довідки про заробітну плату (спецпенсії) від 16.09.2024 №30/25-01-10-02-06 та від 16.09.2024 №31/25-01-10-02-06, копія паспорта та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 18).
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності розглянуло вказану заяву та рішенням від 26.09.2024 №974260192914 відмовило позивачці у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Зазначено, що станом на 01.05.2016 у заявниці ОСОБА_1 стаж на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби, становить 6 років 1 місяць 19 днів (з 23.12.1991 по 11.02.1998). До стажу державної служби для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889 не зараховано період роботи в Державній податкові адміністрації, оскільки ОСОБА_1 присвоювались спеціальні звання, інформація про присвоєння рангу державного службовця відсутня (а.с. 31).
Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача у контролюючому органі враховується для обчислення стажу державної служби, тому наявні підстави для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Пунктом 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Згідно з п. 343.1 ст. 343 ПК України, посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання.
Пунктом 344.1 ст. 344 ПК України визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Аналізуючи зазначені вище норми, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Таким чином, оскільки позивачка з 04.05.1998 по 12.02.2024 безперервно працювала в органах державної податкової служби, прийняла присягу державного службовця (01.06.1994), обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), їй присвоєно відповідний ранг державного службовця та спеціальні звання, такий період роботи (служби) ОСОБА_1 , що складає більше двадцяти років, належить зарахувати до стажу державної служби.
Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у позивачки станом на момент її звернення до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» стажу роботи на посадах державної служби понад 20 років.
Таким чином, оскільки позивач досягла пенсійного віку, має відповідний стаж на посаді державної служби (понад 20 років), перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеної до посад державних службовців, вона має право на призначення пенсії згідно ст. 37 Закону № 3723-XII, відповідно, наявні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідача на те, що у разі присвоєння посадовим особам контролюючих органів спеціального звання, такі посади не належать до посад, віднесених до категорій державної служби, оскільки з аналізу норм Податкового кодексу України, зокрема, ст.ст. 342, 344, період роботи посадових осіб контролюючого органу, незалежно від присвоєння їм спеціального звання, зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, період роботи позивача, а саме з 04.05.1998 по 12.02.2024, у контролюючому органі враховується для обчислення стажу державної служби, тому сукупний стаж державної служби позивача складає понад 20 років.
Таким чином, посадові особи податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у зразковій справі №822/524/18.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.09.2024 за №974260192914 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».
При цьому, суд першої інстанції вірно вказав, що рішення про відмову прийнято ГУ ПФУ в Хмельницькій області і саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України не зарахував позивачці до стажу державної служби період роботи в податковій службі, тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період її роботи в органах державної податкової служби з 04.05.1998 по 12.02.2024.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п.4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
-          посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
-          розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
-          у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р як за повний місяць;
-          матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Відповідно до п.5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу», затверджені Постановою від 17.01.2017 № 1-3 Правління пенсійного фонду України (далі - Постанова №1-3).
Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що додані до заяви позивача довідки складені відповідно до вказаної постанови та відповідають затвердженій формі.
Статтею 44 Закону №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до абз.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Згідно з п.4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Абзаци перший-другий п.1.9 Порядку №22-1 встановлюють, що призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Абзацом п`ятим вказаного пункту визначено, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Відповідно до п.1.10 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.9 цього розділу.
Враховуючи, що додані до заяви довідки позивача складені відповідно до вказаної вище постанови та відповідають затвердженій формі, позивач мала законне сподівання на призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України №3723-XII. 
Рішенням Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 визначено, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.
Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про переведення на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» 17.09.2024, тому призначення пенсії державного службовця позивачці має відбутися саме з 17.09.2024.
Оскільки заяву позивачки про переведення/призначення пенсії державного службовця розглядало за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, тому необхідно зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.09.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу» у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ДПС у Чернігівській області від 16.09.2024 №31/25-01-10-02-06 та від 16.09.2024 №30/25-01-10-02-06.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 16.09.2025.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

Судді:                                                                                                                В.О. Аліменко

                                                                                                               Н.В. Безименна