ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/2615/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чабаненко С.В. (доповідач),
                               суддів:  Білак С.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 в адміністративній справі №160/2615/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохарчпром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохарчпром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС від 15.01.2025 №361-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС від 06.01.2022 року № 23-п» щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Дніпрохарчпром» (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 10/14, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 37987680).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 в адміністративній справі №160/2615/25  позовну заяву задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, що 06.01.2022 р. згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2022 рік та на підставі статей 20, 75, 77, 82 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області був прийнятий наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Дніпромлин»» № 23-п, відповідно до якого ухвалено провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2021, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати податків, зборів, інших платежів, єдиного внеску за період з 01.11.2014 по 30.09.2021. 
Перевірку призначено тривалістю 10 робочих днів з 21.01.2022.
Управлінням було повідомлено Товариство про проведення перевірки шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням копії наказу та повідомлення про проведення перевірки від 06.01.2022 № 15.
Товариство не допустило перевіряючих до проведення планової перевірки, про що відповідачем складений акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки від 21.01.2022 №119/04-36-07-02/37987680.
Назву підприємства ТОВ «Дніпромлин» 22.06.2023 р. змінено на ТОВ «Дніпрохарчпром».
15.01.2025 р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено наказ №361-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС від 06.01.2022 року № 23-п», а саме:
- назву підприємства викладено у наступній редакції: ТОВ «Дніпрохарчпром»;
- п. 1 наказу викладено в наступній редакції: «провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Дніпрохарчпром» (код ЄДРПОУ 37987680) з 29.01.2025 тривалістю 10 робочих днів».
Позивачем не було допущено до перевірки посадових осіб податкового органу, про що відповідачем складено акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки від 29.01.2025 №217/04-36-07-02/37987680.
Не погоджуючись з наказом про внесення змін до наказу про проведення перевірки, позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
При цьому, підпунктом 75.1.2 цієї статті визначено, що документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого орган; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіка перевірок та видача наказу про її проведення, а також вручення такому платнику податків посадовою особою контролюючого органу, зазначеною в направленні на проведення перевірки, наказу та направлення на її проведення, які, в свою чергу, повинні відповідати вимогам встановленим ПК України.
Як  встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що оскаржуваним наказом №361-п від 15.01.2025 р. відповідач вніс зміни до наказу № 23-п від 06.01.2022 року, в результаті чого фактично змінив період проведення планової виїзної перевірки Товариства з 2022 року (як передбачалось планом-графіком) на 2025 рік.
Між тим, колегія суддів вказує, що нормами ПК України не передбачено можливості зміни періоду проведення планової виїзної документальної перевірки, в тому числі шляхом прийняття наказу про внесення змін до наказу, яким призначено проведення такої перевірки.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.08.2018 у справі № 817/519/16, у постанові від 15.01.2025 р. у справі №460/1953/19.
Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 затверджений Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - Порядок № 524), який розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків. Цей Порядок є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України та підлягає застосуванню як джерело права відповідно до положень статті 7 КАС України.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 524 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.
Таким чином, з огляду на зміст вищенаведених норм ПК України та Порядку № 524, обов`язковою    передумовою для проведення планової документальної перевірки є включення    платника податків до плану-графіку перевірок відповідного року, чого при прийнятті відповідачем наказу №361-п від 15.01.2025 р. здійснено не було, що, в свою чергу, свідчить про порушення контролюючим органом вимог пункту 77.1 статті 77 ПК України та, як наслідок, протиправність оскаржуваного наказу.
Аналогічний правовий висновок Викладений Верховним Судом у постанові від 01.08.2018 у справі № 817/519/16.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про задоволення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що аргументи апеляційної скарги про неправильність зроблених судом першої інстанції висновків є безпідставними. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм матеріального та процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 в адміністративній справі №160/2615/25,  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 в адміністративній справі №160/2615/25, - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова