ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року          м.Дніпро         Справа №  908/1338/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів:  Чус О.В.,Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Карпенко А.С.

Представники сторін:
від позивача: Горопашний Ігор Вікторович (поза межами приміщення суду) - від ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" - довіреність №20/11-54 від 20.11.2024р.
від скаржника: Богославський Віктор Анатолійович (поза межами приміщення суду) - від Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - довіреність № 215 від 20.05.2025р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24 (головуючий суддя Боєва О.С., судді: Корсун В.Л., Горохов І.С.)
За позовом: Приватного  акціонерного товариства “Національна енергетична компанія    “Укренерго”, м. Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя
про стягнення суми 74687540,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

До Господарського суду Запорізької області через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства        “Національна енергетична компанія   “Укренерго” про стягнення з відповідача: Публічного акціонерного товариства  “Запоріжжяобленерго” суми 73 172 760,19 грн   заборгованості, суми 839 881,57 грн інфляційних втрат, суми    674 898,80 грн – 3 % річних, всього – загальної суми 74 687 540,56 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24 позов задоволено. 
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, код ЄДРПОУ 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, код ЄДРПОУ 00100227 (01032, м. Київ, Симона Петлюри, буд. 25) суму 73   172   760 (сімдесят три мільйони сто сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят) грн 19 коп. заборгованості, суму 839881 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн 57 коп. інфляційних втрат, суму  674898 (шістсот сімдесят чотири тисячі вісімсот дев`яносто вісім) грн 80 коп. – 3% річних.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, код ЄДРПОУ 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, код ЄДРПОУ 00100227 (01032, м. Київ, Симона Петлюри, буд. 25) суму 847840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.05.2019  № 0503-03041 в редакції Додаткової угоди від 02.01.2023, який за своєю правовою природою є договором надання послуг.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 рішення Господарського суду  Запорізької області від 28.06.2023 у справі №908/374/23 залишено без змін. 
Також позивачем у позовній заяві вказано, що в провадженні Господарського суду Запорізької області перебувають справи про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Договором: справа № 908/2528/23 про стягнення заборгованості за період з жовтня 2022 по червень 2023 у розмірі 180737881,95 грн та справа №908/3625/23 про стягнення заборгованості за період з липня по жовтень 2023 року у розмірі 121229031,39 грн. 
Між тим, як зазначив позивач, відповідач продовжує не виконувати зобов`язання щодо оплати послуг за Договором, внаслідок чого виник спір у даній справі № 908/1338/24 про стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась за періоди, які не охоплені  попередніми позовами.
Матеріали справи свідчать, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» були надані НЕК «Укренерго» повідомлення про прогнозні (планові) обсяги надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за договором від 27.05.2019 №0503-03041 на листопад 2023 та грудень 2023 (арк.с. 24, 25).
НЕК «Укренерго» виставлено відповідні рахунки на оплату за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (планові обсяги) згідно з договором від 27.05.2019 № 0503-03041:
- за листопад 2023 три рахунки-фактури: від 01.11.2023 на суму 12171020,22 грн;  від 13.11.2023 на суму 12171020,22 грн; від 21.11.2023 на суму 10432303,04 грн (арк.с. 26-28);
- за грудень 2023 року три рахунки-фактури:  від 01.12.2023 на суму 12247582,15 грн;  від 12.12.2023 на суму 12247582,15 грн; від 21.12.2023 на суму 10497927,55 грн (арк.с. 29-31).
Відповідно до Актів надання послуги від 30.11.2023 та від 31.12.2023 загальна вартість фактичного обсягу Послуги за  листопад 2023 склала 34545362,52 грн, за грудень 2023 – 38586670,25 грн.  
Позивачем виставлені ПАТ «Запоріжжяобленерго» рахунки-фактури: № 0503-03041/07/12/2023 від 07.12.2023 на сплату фактичного обсягу послуги, наданої у листопаді 2023 року на суму 34545362,52 грн та № ДУ-0012709/0503-03041 від 09.01.2024 на оплату фактичного обсягу послуги, наданої грудні  2023 року на суму 38586670,25 грн.   
В подальшому складені Акти коригування № ДУА_К-0001083 від  21.03.2024р. до Акту надання послуги від 30.11.2023  (арс.с. 165) з від`ємним значенням на суму – 5899,09 грн та №ДУА_К-0001252 до Акту надання послуги від 31.12.2023 (арк.с.166) з від`ємним значенням на суму – 7136,85 грн, відповідно до яких на підставі зміни фактичного обсягу, з урахуванням скоригованих даних послуги у бік зменшення, загальна вартість наданих послуг за листопад 2023 склала 34539463,43 грн, за грудень 2023 – 38579533,40 грн. 
Крім того,  також були скориговані фактичні обсяги послуги, наданої у липні, серпні та вересні 2023 року та складені наступні Акти коригування до вказаних розрахункових періодів, а саме:
- Акт коригування від 17.11.2023 до Акту надання послуги від 31.07.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 збільшилась на  19532,00 грн (арк.с. 39);  
- Акт коригування від 27.11.2023 до Акту надання послуги від 31.08.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги, наданої у серпні 2023 збільшилась на  19039,94 грн (арк.с. 40);  
- Акт коригування від 30.01.2024 до Акту надання послуги від 30.09.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги, наданої у вересні 2023 збільшилась на  15191,42грн (арк.с. 41).  
Вимоги позивача мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у визначені Договором строки, яка складається з заборгованості з оплати наданих послуг за актами надання послуги за листопад 2023 та за грудень 2023 року з відповідними актами коригування до них, а також заборгованості згідно з актами коригування до актів надання послуги за період: липень, серпень, вересень 2023 року.
На підставі наданих позивачем доказів, згідно з умовами Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.05.2019 № 0503-03041 (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2023), ПрАТ «НЕК «Укренерго» надало ПАТ «Запоріжжяобленерго» послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що підтверджується відповідними актами наданих послуг за листопад – грудень 2023 року з урахуванням актів коригування, а також проведено коригування обсягів та вартості послуг, наданих за попередні періоди: липень, серпень та вересень 2023 року.
Щодо доводів про те, що періоди, за які позивачем стягується заборгованість з відповідача у даній справі №908/1338/24 та у справі  №908/3625/23 перетинаються, а саме - періоди з липня по жовтень 2023, то зазначені твердження відповідача не знайшли свого підтвердження. 
Так, в межах цієї справи №908/1338/24 позивачем в т.ч. заявлені вимоги про стягнення вартості наданих послуг за липень, серпень, вересень 2023 року виключно за Актами коригування до Актів надання послуг від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023 (арк.с. 39-41), які були складені 17 листопада 2023, 27 грудня 2023 та  30 січня 2024 і які до вимог у господарській справі №908/3625/23 не включені. Вартість послуг за жовтень 2023, як то слідує зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, до складу позовних вимог у даній справі №908/1338/24 взагалі не входить, а копія Акту коригування від 13.03.2023 до Акту надання послуги від 31 жовтня 2023, як пояснив представник позивача у судовому засіданні 05.11.2024,  була додана до позовної заяви помилково.
Додаткова угода від 02.01.2023, згідно з якою Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.05.2019 № 0503-03041 був викладений в новій редакції, була укладена сторонами після 24.02.2022, тобто під час дії воєнного стану та тимчасової окупації тих частини території Запорізької області, про які вказував відповідач, однак жодних  застережень та особливих умов щодо відповідних територій Договір в редакції вказаної Додаткової угоди не містить.
На підставі усього вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 73 172 760,19 грн основного боргу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому розмірі.
Позивачем також нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період прострочення з 11.11.2023 по 28.03.2024 включно у розмірі 674898,80 грн та інфляційні  втрати за період прострочення  грудень 2023 – лютий 2024 у розмірі 839881,57грн.  
Факт порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг є доведеним, підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд",         Публічне акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024р. по справі №908/1338/24 частково та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в частині задоволення позовних вимог про стягнення 674 898 грн. 80 коп. - 3 % річних, 839 881 грн. 57 коп. - інфляційних втрат.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Скаржник зазначає, що з 24.02.2022 проти України здійснюється військова агресія російської федерації, у зв`язку з чим 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-IX), який відповідно Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, продовжено до 16 листопада 2023 року. 
ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1415, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 провадить діяльність з розподілу електричної енергії на території Запорізької області, більша частина якої оточена (блокована) або на який ведуться активні бойові дії. Наказом №309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно якого більша частина Запорізької області віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією;
Апелянт звертає увагу, що починаючи із 07.07.2022 року та на протязі липня - серпня 2022 року більшість структурних підрозділів ПАТ "Запоріжжяобленерго" були захоплені представниками псевдо утворення «ГУП «Таврия Энерго» під супроводом озброєних осіб, військових країни агресора - рф, та виставлена вимога щодо працевлаштування робітників Товариства до нової енергетичної компанії, яка нібито надає мешканцям окупованої частини Запорізької області, в т.ч. і мешканцям м. Мелітополь, м.Бердянська, м.Енергодар, м.Токмак, м.Приморськ, м.Василівка послуги з постачання та розподілу електричної енергії, замість ПАТ "Запоріжжяобленерго". Були захоплені наступні структурні підрозділи ПАТ "Запоріжжяобленерго": Василівський міжрайонний район електричних мереж; Кам`янко-Дніпровський район електричних мереж; Пологівський міжрайонний район електричних мереж; Токмацький міжрайонний район електричних мереж; Якимівський міжрайонний район електричних мереж; Мелітопольський міжрайонний район електричних мереж; Мелітопольські високовольтні електричні мережі; Бердянський міжрайонний район електричних мереж. Довідка щодо віднесення структурних підрозділів (РЕМ) ПАТ “Запоріжжяобленерго” до територіальних громад, надано в матеріалах справи. Вказаний злочин зареєстровано в ЄРДР за номером 22022080000001536, з кваліфікацією злочину за ст.28.ч.2, ст.111-2.ч.1.КК України. За таких умов, ПАТ «Запоріжжяобленерго» на значній території обмежено у виконанні зобов`язання при здійсненні діяльності з розподілу електричної енергії в частині контролю над системою ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії в структурних підрозділах. На зазначеній території відсутній доступ до розрахункових засобів обліку (відсутність засобів зв`язку) та не надходять відомості споживачів про обсяг спожитої ними електричної енергії;
Також, апелянт посилається на пункт 7.1 Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління від 27.05.2019 року №0503-03041 в редакції Додаткової угоди від 31.12.2021 року (далі-Договір), згідно якого сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо вони є наслідком непереборної сили (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборної сили), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання Договору. 
Скаржник посилається на отриманий 21 липня 2023 року Сертифікат Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-3315 щодо неможливості з 01 серпня 2022 року виконання зобов`язань по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління №0503-03041 від 27.05.2019 року на територіях на яких велися (ведуться) бойові дії, або тимчасово окупованих територіях, а саме: 
- п.3.2.3 - забезпечити наявність обладнання зв`язку для передачі в режимі реального часу з належним захистом таких сигналів від генеруючого об`єкта до диспетчерських пунктів оператора системи передачі (ОСП), Виконавця, а також від Оператора системи розподілу інформації, пов`язаної з областю спостереження; 
- п.3.2.16 - з урахуванням переліку, отриманого від оператора системи передачі (ОСП), Виконавця, згідно з підпунктом 3.1.7 затверджувати перелік електротехнічного обладнання із доповненнями. Здійснювати обмін інформацією відповідно до Порядку планування зміни стану обладнання системи передачі та Користувачів, Порядку координації виведення з роботи обладнання та Порядку введення в роботу обладнання, передбачених главами 2, 3 та 4 розділу VI Кодексу системи передачі відповідно; 
- 3.2.18 - надавати постійні дані та дані, що надаються на періодичній основі оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю згідно з вимогами Кодексу системи передачі; 
- 3.2.19 - надавати оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю свої прогнози споживання та виробництва електричної енергії згідно з вимогами Кодексу системи передачі. 
А також зобов`язань, передбачених п.2.3 Положення про взаємодію ОСП та ПАТ "Запоріжжяобленерго" (ОСР) при диспетчерському (оператвино-технологічному) управлінні (Додаток 7 до Договору): 
2) цілодобове оперативно-диспетчерське управління обладнанням і ПЛ напругою 150 кВ і нижче, що знаходяться в оперативному управлінні або віданні ОСР; 
3) управління перемиканнями при зміні оперативного стану обладнання, ПЛ-150кВ і нижче і їх пристроїв РЗА, а також при ліквідації технологічних порушень, що знаходяться в оперативному управлінні, або віданні ОСР; 
4) виконання заходів щодо забезпечення додержання встановлених режимів електроспоживання. Відповідальність за додержання режимів електроспоживання несе керівництво та оперативний персонал ОСР; 
5) виконання розпоряджень ЧД РДЦ з примусового зниження електроспоживання та по-тужності (графіки обмежень, аварійних відключень, утому числі погодинних, тощо) на величину і в терміни, визначені ЧД РДЦ; 
6) подання інформації про всі порушення в роботі обладнання ОСР, про спрацювання захистів та автоматики на обладнанні, що знаходиться в оперативному підпорядкуванні ЧД РДЦ, у тому числі порушення згідно з Регламентом оперативних повідомлень щодо порушень у роботі підприємств паливно-енергетичного комплексу України, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, надання на запит ЧД РДЦ оперативної інформації про стан і режими роботи обладнання ОСР. 
Період дії форс-мажорних обставин: дата настання - 01.08.2022 року, дата закінчення - тривають на 21.07.2023 року;
Окрім того скаржником зазначено, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними;
Листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.03.2022 року №007-007/1533, відповідно до п.7.3. Договору Відповідач повідомив Позивача про настання форс-мажорних обставин, за наслідками яких ПАТ “Запоріжжяобленерго” звільняється від відповідальності за повне або часткове невиконання (неналежне виконання) своїх зобов`язань за Договором на час дії зазначених обставин до їх офіційного закінчення. 
Також, про наявність форс-мажорних обставин Відповідач зазначає у листах на адресу Позивача від 21.08.2022 року №809/003, від 18.11.2022 року №001-46/2524, від 20.09.2022 року №001-46/1988, від 15.02.2023 року №001-46/369, у відповіді на претензію від 25.05.2022 року №001-007/1106, повідомленні від 18.03.2022 року №007-72/1706;
З огляду на наведене, на переконання апелянта, ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі п. 7.1 Договору звільняється від відповідальності (зокрема передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України) за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором.
Окрім того, скаржник посилається на те, що ПАТ “Запоріжжяобленерго” здійснює свою господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території всієї Запорізької області згідно ліцензії виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова №1415 від 13.11.2018). Відповідно до Наказу №309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, більша частина території Запорізької області віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Знаходження більшої частини території Запорізької області в тимчасовій окупації або в зоні проведення воєнних (бойових) дій, значним чином відображається на діяльності Відповідача: споживачі не оплачують спожиту та розподілену електричну енергії (в період воєнного стану механізмів для взаємодії з боржниками дуже обмежені, що також ускладнює можливість отримання грошових коштів за надані послуги, для прикладу припинення електроживлення споживача оператором системи розподілу не здійснюється лише за погодженням відповідної військової адміністрації); постійні пошкодження та руйнування енергетичної інфраструктури через воєнні бойові дії. Оскільки, ПАТ “Запоріжжяобленерго” не може вплинути на розрахунки споживачів за надані послуги з розподілу електричної енергії, а також ПАТ “Запоріжжяобленерго” не має змоги провести оплату вкрай необхідного обладнання та матеріалів для відновлення електричних мереж, об`єктів енергетичної інфраструктури, які були пошкоджені або зруйновані внаслідок бойових дій на території Запорізькій області, розпочатих військовою агресією - це призвело до неможливості сплати сум нарахувань за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
За доводами ПАТ «Запоріжжяобленерго» суд першої інстанції у порушення ст. 86 ГПК України, неповно розглянув у судовому процесі усі обставини справи, через що неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст. 610-612 ЦК України, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції викладені у рішенні від 05.11.2024 не відповідають вимогам ст. ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України, не ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а ґрунтуються виключно на припущеннях, що є підставою для скасування такого рішення частково.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

04.02.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив ПАТ «НАК «Укренерго» на апеляційну скаргу, за змістом якого останній зазначає, що навіть наявність форс-мажорних обставин ніяким чином не позбавляє позивача права отримати компенсацію втрат на підставі ст. 625 ЦК України. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності (компенсацією) боржника за прострочення грошового зобов`язання; 
Правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст.617 ЦК та ст.218 ГК, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми; 
На підставі наведеного, позивач вважає рішення суду першої інстнції законним ухваленим на підставі повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, а апеляційна скарга ПАТ «Запоріжжяобленерго» є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Дармін М.О. (доповідач), судді – Кощеєв І.М., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.07.2025 об 12:00 годин.
08.07.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

27.05.2019 між Державним підприємством     «Національна енергетична компанія «Укренерго», Оператор системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Користувач) був укладений Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0503-03041 (далі – Договір), який регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України (п. 1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.1., п. 3.2 Статуту Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2019 № 437 (у редакції наказу від 18.10.2021 № 354), Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – Товариство) є юридичною особою, що утворено як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в приватне акціонерне товариство відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15 лютого 2019         року № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство». Товариство є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго». 
Згідно з пп. 2.1.1 пункту 2.1 Статуту, метою діяльності Товариства є, зокрема,   здійснення диспетчерського (оперативно-технологічного) управління режимами роботи об`єднаної енергетичної системи України (далі – ОЕС України) відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу системи передачі та інших нормативно-правових актів, які регулюють функціонування ринку електричної енергії. 
02.01.2023 Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Оператор системи передачі (ОСП), Виконавець, позивач у даній справі) та Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Користувач, відповідач у даній справі) підписано Додаткову угоду до вищезазначеного Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0503-03041, згідно з якою Сторони дійшли згоди викласти         Договір в новій редакції (в редакції цієї Додаткової угоди).         
Так, відповідно до умов Договору в редакції Додаткової угоди від 02.01.2023 (далі – Договір) визначено, що ОСП зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - Послуга). Користувач         зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору (п.п. 1.1, 1.2).
В п. 1.3 Договору сторони погодили, що під час виконання вимог цього Договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України та ОЕС України.         
Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентного обміну інформацією (п. 1.4 Договору). 
У п.п. 2.2., 2.3., 2.4. визначено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою. 
Обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі. 
Вартість Послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої Послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Відповідно до п. 2.5. Договору, розрахунок за надану Послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості Послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків:
- до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги;
- до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості Послуги;
- до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості Послуги.
Згідно з п. 2.6 Договору плановий обсяг Послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих Користувачем повідомлень щодо планового обсягу Послуги на розрахунковий період. У разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю повідомлення про зміну обсягів Послуги. Оператор системи передачі (ОСП), Виконавець протягом 5 робочих днів після отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.
Планові обсяги Послуги Користувач зобов`язаний подавати Виконавцю до десятої доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом 3 днів їх погоджує і повертає Користувачу, у разі не погодження (п. 10.1).
Відповідно до п. 2.7 Договору,    Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно).
Акти надання Послуги та акти коригування до актів надання Послуги у відповідному розрахунковому періоді Виконавець направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
Користувач здійснює підписання актів надання Послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання та провертає Виконавцю (п.2.8). 
Згідно з п. 2.9. Договору за відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій, за наявності згоди Користувача.
В п. 10.6 Договору сторони погодили, що будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання Договору (у тому числі акт надання Послуги або акт коригування до акта наданої Послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що Виконавець зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).
Відповідно до п. 10.7 Договору, рахунки, акти надання Послуги, акти коригування до актів надання Послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: - у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; - у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
В пункті 12.1 визначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2023. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Згідно з пп. 3.2.1 п. 3.2, пп. 3.3.2. п. 3.3. Договору Користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за Договором. Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану Послугу.
Як слідує зі змісту позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначив, що Господарським судом Запорізької області розглядалась справа №   908/374/23 за позовом НЕК «Укренерго» до ПАТ «Запоріжжобленерго» про стягнення заборгованості, компенсаційних втрат та пені за неналежне виконання відповідачем Договору         про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0503-03041 від 27.05.2019. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.06.2023 у справі №908/374/23 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованість за період з лютого по вересень 2022 року (2 планових платежі) у розмірі 197 455 151 грн 52 коп., 3% річних у розмірі 2 242 666 грн 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 16  434 975 грн 99 коп, пеню у розмірі 3 070 123 грн 24 коп, судовий збір у розмірі 939 306 грн 06 коп. В іншій частині позову відмовлено. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 рішення Господарського суду        Запорізької області від 28.06.2023 у справі №908/374/23 залишено без змін. 
Також позивачем у позовній заяві вказано, що в провадженні Господарського суду Запорізької області перебувають справи про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Договором: справа № 908/2528/23 про стягнення заборгованості за період з жовтня 2022 по червень 2023 у розмірі 180737881,95 грн та справа №908/3625/23 про стягнення заборгованості за період з липня по жовтень 2023 року у розмірі 121229031,39 грн. 
Між тим, як зазначив позивач, відповідач продовжує не виконувати зобов`язання щодо оплати послуг за Договором, внаслідок чого виник спір у даній справі № 908/1338/24 про стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась за періоди, які не охоплені        попередніми позовами. 
Матеріали справи свідчать, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» були надані НЕК «Укренерго» повідомлення про прогнозні (планові) обсяги надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за договором від 27.05.2019 №0503-03041 на листопад 2023 та грудень 2023 (арк.с. 24, 25).
НЕК «Укренерго» виставлено відповідні рахунки на оплату за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (планові обсяги) згідно з договором від 27.05.2019 № 0503-03041:
- за листопад 2023 три рахунки-фактури: від 01.11.2023 на суму 12171020,22 грн;        від 13.11.2023 на суму 12171020,22 грн; від 21.11.2023 на суму 10432303,04 грн (арк.с. 26-28);
- за грудень 2023 року три рахунки-фактури:    від 01.12.2023 на суму 12247582,15 грн;     від 12.12.2023 на суму 12247582,15 грн; від 21.12.2023 на суму 10497927,55 грн (арк.с. 29-31).
Відповідно до Актів надання послуги від 30.11.2023 та від 31.12.2023 загальна вартість фактичного обсягу Послуги за   листопад 2023 склала 34545362,52 грн, за грудень 2023 – 38586670,25 грн.         
Позивачем виставлені ПАТ «Запоріжжяобленерго» рахунки-фактури: № 0503-03041/07/12/2023 від 07.12.2023 на сплату фактичного обсягу послуги, наданої у листопаді 2023 року на суму 34545362,52 грн та № ДУ-0012709/0503-03041 від 09.01.2024 на оплату фактичного обсягу послуги, наданої грудні        2023 року на суму 38586670,25 грн.                 
В подальшому складені Акти коригування № ДУА_К-0001083 від 21.03.2024 до Акту надання послуги від 30.11.2023   (арк.с. 165) з від`ємним значенням на суму – 5899,09 грн та №ДУА_К-0001252 до Акту надання послуги від 31.12.2023 (арк.с.166) з від`ємним значенням на суму – 7136,85 грн, відповідно до яких на підставі зміни фактичного обсягу, з урахуванням скоригованих даних послуги у бік зменшення, загальна вартість наданих послуг за листопад 2023 склала 34539463,43 грн, за грудень 2023 – 38579533,40 грн. 
Крім того,   також були скориговані фактичні обсяги послуги, наданої у липні, серпні та вересні 2023 року та складені наступні Акти коригування до вказаних розрахункових періодів, а саме:
- Акт коригування від 17.11.2023 до Акту надання послуги від 31.07.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 збільшилась на 19532,00 грн (арк.с. 39);         
- Акт коригування від 27.11.2023 до Акту надання послуги від 31.08.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги, наданої у серпні 2023 збільшилась на 19039,94 грн (арк.с. 40);         
- Акт коригування від 30.01.2024 до Акту надання послуги від 30.09.2023, згідно з яким за скоригованими даними вартість послуги, наданої у вересні 2023 збільшилась на 15191,42грн (арк.с. 41).         
Вимоги позивача мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у визначені Договором строки, яка складається з заборгованості з оплати наданих послуг за актами надання послуги за листопад 2023 та за грудень 2023 року з відповідними актами коригування до них, а також заборгованості згідно з актами коригування до актів надання послуги за період: липень, серпень, вересень 2023 року.
Відповідно до змісту позовної заяви та доданого до неї розрахунку за період з 01.11.2023 по 28.03.2024, предметом розгляду у даній справі №908/1338/24 є позовні вимоги ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» загальної суми 74687540,56 грн, яка складається з: суми 73172760,19 грн основного боргу, суми   674 898,80 грн 3% річних, суми 839 881,57 грн інфляційних втрат. 

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині стягнення 674 898 грн. 80 коп. - 3 % річних, 839 881 грн. 57 коп. - інфляційних втрат, а відтак, у відповідності до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна колегія переглядає оскаржуване рішення лише у даній частині.
За положеннями статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Спірні правовідносини сторін у даній справі врегульовані договором про надання послуг.
Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Положеннями частини 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи свідчить, що на підставі укладеного договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.05.19 № 0503-03041 (з урахуванням додаткових угод до нього), ПрАТ “НЕК “Укренерго” надало ПАТ «Запоріжжяобленерго» послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що підтверджується відповідними актами наадних послуг за листопад – грудень 2023 року з урахуванням актів коригування, а також проведено коригування обсягів та вартості послуг, наданих за попередні періоди: липень, серпень та вересень 2023 року.
Разом з тим, докази здійснення відповідачем оплати вартості послуг за спірний період та у строки, визначені в п.п. 2.5, 2.7 Договору в матеріалах спраиви відсутні, у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість у розмірі 73 172 760,19 грн за період з 01.11.2023 по 28.03.2024 включно що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи (том 1, а.с. 12 зворотна сторона).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення; приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
Таким чином, передбачений частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який, як встановлено судом першої інстанції, у цій справі має місце.
Факт порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань за договором у заявлений спірний період є доведеним, підтверджується матеріалами справи, тому застосування позивачем положень статті 625 Цивільного кодексу України та нарахування 3% річних та інфляційних втрат в цілому є правомірним.
Відповідно до пунтків 5,6 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, в  апеляційній скарзі мають бути зазначені, в тому числі:
        5) у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);
6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;
Колегія суддів констатує, що текст апеляційної скарги не містить в собі посилань на те, в чому саме полягає необрунтованість, незаконність або неправильність висновків суду першої інстанції в частині задоволення заявлених до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період прострочення з 11.11.2023 по 28.03.2024 включно у розмірі 674 898,80 грн та інфляційні       втрати за період прострочення       грудень 2023 – лютий 2024 у розмірі 839 881,57грн. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження їх неправильності чи спростування, в зв`язку із чим у колегії суддів відсутня можливість перевірити відповідні вимоги апеляційної скарги на предмет їх відповідності фактичним  обставинам  справи. 
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком  місцевого господарського суду , що         позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності форс-мажорних обставин, пов`язаних із військовою агресією Російської Федерації проти України, за наслідками яких ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі п. 7.1 Договору звільняється від відповідальності (зокрема передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України) за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, а саме: «… Так, з 24.02.2022 проти України здійснюється військова агресія російської федерації, у зв`язку з чим 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-IX), який відповідно Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, продовжено до 16 листопада 2023 року.
ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1415, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 провадить діяльність з розподілу електричної енергії на території Запорізької області, більша частина якої оточена (блокована) або на який ведуться активні бойові дії.
Наказом №309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно якого більша частина Запорізької області віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Починаючи із 07.07.2022 року та на протязі липня - серпня 2022 року більшість структурних підрозділів ПАТ "Запоріжжяобленерго" були захоплені представниками псевдо утворення «ГУП «Таврия Энерго» під супроводом озброєних осіб, військових країни агресора - рф, та виставлена вимога щодо працевлаштування робітників Товариства до нової енергетичної компанії, яка нібито надає мешканцям окупованої частини Запорізької області, в т.ч. і мешканцям м. Мелітополь, м.Бердянська, м.Енергодар, м.Токмак, м.Приморськ, м.Василівка послуги з постачання та розподілу електричної енергії, замість ПАТ "Запоріжжяобленерго".
Були захоплені наступні структурні підрозділи ПАТ "Запоріжжяобленерго":
- Василівський міжрайонний район електричних мереж;
- Кам`янко-Дніпровський район електричних мереж;
- Пологівський міжрайонний район електричних мереж;
- Токмацький міжрайонний район електричних мереж;
- Якимівський міжрайонний район електричних мереж;
- Мелітопольський міжрайонний район електричних мереж;
- Мелітопольські високовольтні електричні мережі;
- Бердянський міжрайонний район електричних мереж.
Довідка щодо віднесення структурних підрозділів (РЕМ) ПАТ “Запоріжжяобленерго” до територіальних громад.
Вказаний злочин зареєстровано в ЄРДР за номером 22022080000001536, з кваліфікацією злочину за ст.28.ч.2, ст.111-2.ч.1.КК України.
За таких умов, ПАТ «Запоріжжяобленерго» на значній території обмежено у виконанні зобов`язання при здійсненні діяльності з розподілу електричної енергії в частині контролю над системою ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії в структурних підрозділах. На значний території відсутній доступ до розрахункових засобів обліку (відсутність засобів зв`язку) та не надходять відомості споживачів про обсяг спожитої ними електричної енергії.
Відповідно до п.7.1 Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління від 27.05.2019 року №0503-03041 в редакції Додаткової угоди від 31.12.2021 року (далі-Договір), сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо вони є наслідком непереборної сили (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборної сили), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання Договору.
Поняття форс-мажорних обставин, регулюється Законом України від 01 січня 2016 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 671). Згідно з пунктом 2 статті 141 Закону № 671, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.
Засвідчення форс-мажорних обставин та видача Сертифіката про настання таких обставин, відноситься до компетенції Торгово-промислової палати України (далі - ТПП) та уповноважені регіональні органи ТПП.
21 липня 2023 року Відповідач отримав Сертифікат Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-3315 щодо неможливості з 01 серпня 2022 року виконання зобов`язань по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно- технічного) управління №0503-03041 від 27.05.2019 року на територіях на яких велися (ведуться) бойові дії, або тимчасово окупованих територіях, а саме:
- п.3.2.3 - забезпечити наявність обладнання зв`язку для передачі в режимі реального часу з належним захистом таких сигналів від генеруючого об`єкта до диспетчерських пунктів оператора системи передачі (ОСП), Виконавця, а також від Оператора системи розподілу інформації, пов`язаної з областю спостереження;
- п.3.2.16 - з урахуванням переліку, отриманого від оператора системи
передачі (ОСП), Виконавця, згідно з підпунктом 3.1.7 затверджувати перелік електротехнічного обладнання із доповненнями. Здійснювати обмін інформацією відповідно до Порядку планування зміни стану обладнання системи передачі та Користувачів, Порядку координації виведення з роботи обладнання та Порядку введення в роботу обладнання, передбачених главами 2, 3 та 4 розділу VI Кодексу системи передачі відповідно;
- 3.2.18 - надавати постійні дані та дані, що надаються на періодичній основі оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю згідно з вимогами Кодексу системи передачі;
- 3.2.19 - надавати оператору системи передачі (ОСП), Виконавцю свої прогнози споживання та виробництва електричної енергії згідно з вимогами Кодексу системи передачі.
А також зобов`язань, передбачених п.2.3 Положення про взаємодію ОСП та ПАТ "Запоріжжяобленерго" (ОСР) при диспетчерському (оператвино- технологічному) управлінні (Додаток 7 до Договору):
2)          цілодобове оперативно-диспетчерське управління обладнанням і ПЛ напругою 150 кВ і нижче, що знаходяться в оперативному управлінні або віданні ОСР;
3)          управління перемиканнями при зміні оперативного стану обладнання, ПЛ-150кВ і нижче і їх пристроїв РЗА, а також при ліквідації технологічних порушень, що знаходяться в оперативному управлінні, або віданні ОСР;
4)          виконання заходів щодо забезпечення додержання встановлених режимів електроспоживання. Відповідальність за додержання режимів електроспоживання несе керівництво та оперативний персонал ОСР;
5)          виконання розпоряджень ЧД РДЦ з примусового зниження електроспоживання та по-тужності (графіки обмежень, аварійних відключень, утому числі погодинних, тощо) на величину і в терміни, визначені ЧД РДЦ;
6)          подання інформації про всі порушення в роботі обладнання ОСР, про спрацювання захистів та автоматики на обладнанні, що знаходиться в оперативному підпорядкуванні ЧД РДЦ, у тому числі порушення згідно з Регламентом оперативних повідомлень щодо порушень у роботі підприємств паливно-енергетичного комплексу України, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, надання на запит ЧД РДЦ оперативної інформації про стан і режими роботи обладнання ОСР.
Період дії форс-мажорних обставин: дата настання - 01.08.2022 року, дата закінчення - тривають на 21.07.2023 року.
Крім того, відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.
Листом ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.03.2022 року №007-007/1533, відповідно до п.7.3. Договору Відповідач повідомив Позивача про настання форс-мажорних обставин, за наслідками яких ПАТ “Запоріжжяобленерго” звільняється від відповідальності за повне або часткове невиконання (неналежне виконання) своїх зобов`язань за Договором на час дії зазначених обставин до їх офіційного закінчення.
Також, про наявність форс-мажорних обставин Відповідач зазначає у листах на адресу Позивача від 21.08.2022 року №809/003, від 18.11.2022 року №001-46/2524, від 20.09.2022 року №001-46/1988, від 15.02.2023 року №001-46/369, у відповіді на претензію від 25.05.2022 року №001-007/1106, повідомленні від 18.03.2022 року №007       72/1706.
Таким чином, ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі п. 7.1 Договору звільняється від відповідальності (зокрема передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України) за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором.
Крім того, як було вищезазначене, ПАТ “Запоріжжяобленерго” здійснює свою господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території всієї Запорізької області згідно ліцензії виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова №1415 від 13.11.2018).
Відповідно до Наказу №309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, більша частина території Запорізької області віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією
Знаходження більшої частини території Запорізької області в тимчасовій окупації або в зоні проведення воєнних (бойових) дій, значним чином відображається на діяльності Відповідача:
•          споживачі не оплачують спожиту та розподілену електричну енергії (в період воєнного стану механізмів для взаємодії з боржниками дуже обмежені, що також ускладнює можливість отримання грошових коштів за надані послуги, для прикладу припинення електроживлення споживача оператором системи розподілу не здійснюється лише за погодженням відповідної військової адміністрації);
•          постійні пошкодження та руйнування енергетичної інфраструктури через воєнні бойові дії.
Оскільки, ПАТ “Запоріжжяобленерго” не може вплинути на розрахунки споживачів за надані послуги з розподілу електричної енергії, а також ПАТ “Запоріжжяобленерго” не має змоги провести оплату вкрай необхідного обладнання та матеріалів для відновлення електричних мереж, об`єктів енергетичної інфраструктури, які були пошкоджені або зруйновані внаслідок бойових дій на території Запорізькій області, розпочатих військовою агресією - це призвело до неможливості сплати сум нарахувань за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Проте, суд першої інстанції у порушення ст. 86 ГПК України, неповно розглянув у судовому процесі усі обставини справи, через що неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст. 610-612 ЦК України, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції викладені у рішенні від 05.11.2024 не відповідають вимогам ст. ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України, не ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а ґрунтуються виключно на припущеннях, що є підставою для скасування такого рішення частково. …» колегія суддів відхиляє з огляду на наступне:
Колегією суддів при дослідженні Сертифікату Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-3315 від 21.07.2023 року щодо неможливості з 01 серпня 2022 року виконання зобов`язань по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління №0503-03041 від 27.05.2019 року на територіях на яких велися (ведуться) бойові дії, або тимчасово окупованих територіях, на який у своїй апеляційній скарзі посилається апелянт, встановлено, що у зазначеному сертифікаті міститься конкретний перелік обов`язків (зобов`язань) за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.05.2019 № 0503-03041, щодо яких ПАТ "Запоріжжяобленерго" засвідчені форс-мажорні обставини, і зобов`язання з оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, до цього переліку не входять. (том 1, а.с. 73-74).
Враховуючи вказане, колегія суддів зауважує, що вищезазначений сертифікат не підтверджує неможливість виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та не є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності (зокрема передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України) за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором.
У постанові Касаційного господарського суду від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 суд послався на раніше сформульований у цілій низці своїх постанов висновок, відповідно до якого: засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП України та уповноважені нею регіональні ТПП; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Згідно постанови Верховного Суду від 14.06.2022 по справі №922/2394/21 зроблено висновок про те, що        «форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку».
Відповідно до постанови КГС ВС від 29.06.2023 у справі № 922/999/22 доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Щодо посилань скаржника на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, відповідно до якого визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.
Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.
При цьому, 13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що в період дії воєнного стану у разі порушення зобов`язань згаданий вище лист від 28.02.2022 можна роздрукувати із сайту ТПП України та долучати до повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання договірних зобов`язань у встановлений термін, для спроможності обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. Також вказується, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.
Частиною 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Положеннями статті 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Колегія суддів зауважує, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Отже, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.
Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.
Вказане вище у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 року у справі №922/2475/21.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Загальний лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією РФ проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).
Зазначений лист Торгово-промислової палати України не засвідчує факт настання саме для Відповідача форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), оскільки форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Окрім того, колегія суддів зауважує, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є автоматичною підставою для звільнення відповідача від відповідальності (зокрема передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України) за часткове чи повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, оскільки стороною договору має бути доведено не лише настання цих обставин, але і їх безпосередній, прямий вплив на можливість належного виконання зобов`язання з урахуванням часу та місця його виконання у конкретних правовідносинах.         
Щодо досліджуваної справи колегія суддів виснує, що Відповідачем не доведена неможливість виконувати свої зобов`язання перед Позивачем за укладеним договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління безпосередньо внаслідок обставин збройної агресії рф проти України.
Разом з тим, лист (повідомлення) ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.03.2022 року №007-007/1533 містить лише посилання на загальний лист ТПП, який адресований «усім кого це стосується» та не підтверджує настання таких обставин саме для Відповідача і саме за спірним договором. (том 1, а.с. 40).
Колегія суддів звертає увагу, що додаткова угода від 02.01.2023 р. укладена сторонами вже під час дії воєнного стану та тимчасової окупації частини Запорізької області. Тобто відповідачу було достеменно відомо про наявність вказаних обставин на дату укладання цієї додаткової угоди, але жодних зауважень відносно неможливості виконання своїх  зобов`язань за договором Відповідач Позивачу не повідомив.
У постанові Верховного суду від 12 квітня 2017 року по справі №3-1462гс16 зазначено, що порушення відповідачем строків розрахунків за отриманий товар, що встановлені договором поставки, є підставою для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, а наявність форс-мажору не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.
Верховний Суд України підкреслив, що платежі, встановлені статтею 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, як наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Крім того, Верховний Суд України відмітив, що статтею ст. 617 ЦК України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок дії непереборної сили, у той час як норми    ст. 625 ЦК, яка визначає відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності вини боржника, є спеціальними, конкретизуючими і не передбачають жодних підстав звільнення від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).         
Таким чином, Верховний Суд України розв`язуючи спір застосовує принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1195гс16.
На підставі наведеного, колегія суддів не вбачає виключних обставин, які б свідчили про необхідність зменшення 3% річних та інфляційних нарахувань. При цьому, колегія суддів наголошує, що зменшення розміру інфляційних нарахувань взагалі не передбачено жодною нормою права.
Отже, посилання відповідача на існуючий факт збройної агресії Російської Федерації проти України та відповідні наслідки, які вплинули на фінансову спроможність та порушили господарську діяльність відповідача, судова колегія оцінює критично, оскільки позивач так само, через пошкодження об`єктів енергетики, що є власністю Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, несе фінансові затрати на відновлення відповідної критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору.
Відтак, з огляду на вказані обставини колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат відсутні. 
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування                 рішення місцевого господарського суду,   оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги     Відповідача.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 27 266,05 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2024 у справі №908/1338/24 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.
Повна постанова складена та підписано суддями Дарміним М.О. та            Чус О.В. - 08.09.2025року, суддею Кощеєвим І.М. - 15.09.2025.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв