УХВАЛА

10 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №990/539/25
адміністративне провадження №П/990/539/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Гриціва М. І.,
суддів: Бевзенка В.  М., Стеценка С. Г., Тацій Л.  В., Чиркіна С. М.

перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії і 
ВСТАНОВИВ:
05 листопада 2025 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВККС, в якій він просить:
- визнати протиправними дії ВККС щодо не допуску ОСОБА_1 до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду для кандидатів на посаду судді місцевого загального суду, згідно з рішенням ВККС від 19 вересня 2025 року №173/зп-25;
- зобов`язати ВККС внести зміни до абзацу 3 пункту 3 рішення ВККС від 19 вересня 2025 року №173/зп-25 (Додаток 4) шляхом його доповнення у частині допуску ОСОБА_1 до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації місцевого загального суду для кандидатів на посаду судді місцевого загального суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до місцевого загального суду, що успішно склали тестування когнітивних здібностей та набрали прохідний бал.
ОСОБА_1 прохання мотивує, зокрема, тим, що оскаржене рішення ВККС, на його переконання, не відповідає вимогам та критеріям, які передбачені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі ? КАС України).
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Після перевірки форми та змісту позовної заяви Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 161 КАС України.
Частина третя статті 161 цього Кодексу передбачає, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як видно з тексту позовної заяви та доданих до неї додатків, позивач не долучив до позовної заяви документа (платіжного документа) про сплату судового збору чи документів, які підтверджують наявність у позивача підстави звільнення від сплати цього платежу на підставі закону. 
Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, а за статтею 133 цього Кодексу суд з огляду на майновий стан сторони може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України від 08 липня 2011 року № 3674 «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674).
Колегія суддів зазначає, що стаття 5 чинної редакції Закону № 3674-VI передбачає вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Позивач не надав доказів щодо того, що він за колом осіб належить до числа тих, які звільняються від сплати судового збору.
Частина перша статті 4 Закону № 3674-VI встановлює, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028 грн. 
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач заявив дві вимоги, одна з яких є пов`язаною, тобто є похідною вимогою, отже, сума судового збору обраховується за одну вимогу немайнового характеру і має такий розрахунок- (3028х0,4) =1211,20 грн.
Частина третя статті 4 Закону № 3674-VI передбачає, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки позовна заява подана не через підсистему «Електронний суд», а поштовим зв`язком, коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору не застосовується.
З урахуванням розміру заявлених позовних вимог та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом (з урахуванням вимог похідного характеру) становить 1211 грн 20 коп. Отже, позивач має надати суду докази сплати судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.
Судовий збір сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код     класифікації доходів бюджету     - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
За частиною першою статті 169 КАС України суддя, коли встановить, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки (вади) позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву треба залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків (вад) шляхом: надання документа про оплату судового збору в сумі в сумі 1211 грн 20 коп., а у випадку наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, ? повідомити суд про такі і надати належним чином оформлений документ (його копію) на підтвердження підстави для звільнення від такого платежу.
Керуючись статтями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України залишити без руху.
Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви в порядку, визначеному цією ухвалою суду.
Роз`яснити, що не усунення недоліків є підставою для повернення позовної заяви позивачу, а також, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді:                                                                                                              В. М. Бевзенко
                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В.    Тацій
                                                                                                              С. М. Чиркін