УХВАЛА
 
08 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 199/1835/22
провадження № 61-10068ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
У квітні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
РішеннямАмур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованість за кредитним договором від 08 жовтня 2020 року № 3084989561, з яких: 34 878, 60 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1, 61 грн - прострочена заборгованість за річними процентами; 40 771, 18 грн - прострочена заборгованість за щомісячними процентами; 0, 00 грн - заборгованість за штрафом/пенею; 158 924, 37 грн - строкова заборгованість за тілом кредиту; 0, 81 грн - строкова заборгованість за річними процентами; 2 449, 13 грн - строкова заборгованість за щомісячними процентами, а всього 237 025, 70 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 555, 39 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості за кредитним договором від 08 жовтня 2020 року № 3084989561, що становить: 40 771, 18 грн - прострочена заборгованість за щомісячними процентами; 2 449, 13 грн - строкова заборгованість за щомісячними процентами скасовано та у задоволенні цих вимог відмовлено.
Змінено рішення суду в частині стягнення розміру судового збору з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», зменшено цей розмір з 3 555, 39 грн до 2 907, 08 грн.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Стягнуто з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 972, 46 грн.
У квітні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року, замінено стягувача (позивача) ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»у виконавчих листах, виданих на підставі рішеньу справі № 199/1835/22 за позовом ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до    ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договоромвід 08 жовтня 2020 року № 3084989561, на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
02 серпня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від  12 липня 2023 рокуу вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, у якій запропоновано заявнику надати суду нову редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній всіх учасників справи, їх місцезнаходження або місця проживання чи перебування, а також з доказаминадсилання її копії та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України. Крім того, заявнику необхідно було подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження із зазначенням у ній випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, та наданням доказів на їх підтвердження. 
Заявником 21 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній іншого учасника справи та його місцезнаходження, а також заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення.
ОСОБА_1 долучає до касаційної скарги відповідь № 13752434 про наявність у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС. 
Проте Верховний Суд зауважує, що така відповідь не є доказом надсилання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» копії нової редакції касаційної скарги з копіями доданих до неї матеріалів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України, оскільки таким доказом має бути квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Тобто заявник не виконав вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в частині надання доказу надсилання копії нової редакції касаційної скарги з копіями доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.
Поряд з цим у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк у зв'язку з існуванням обставин непереборної сили, які унеможливили вчасне подання касаційної скарги.
Обставинами непереборної сили вважає запровадження воєнного стану на території України, призупинення процесуальних строків, статус учасника бойових дій та об'єктивну неможливість через воєнні дії та їх наслідки своєчасно ознайомитись з повним текстом постанови апеляційного суду і подати скаргу в установлений строк.
Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьсяз дня складення повногосудового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Виняток з наведеного загального правила статті 127 ЦПК України викладено в частині третій статті 394 ЦПК України, відповідно до якої незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.
Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. Зі спливом строку особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за виключенням випадків, визначених у частині третій статті 394 ЦПК України.
Отже, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного судового рішення такий строк може бути поновлений лише у разі доведення існування обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Також ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.
Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень, дата складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року не вказана, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 11 серпня 2023 року. Після цього вказаний процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Річний строк, який відповідно до положень частини третьої статті 394 ЦПК України обраховується від дня складення повного судового рішення, у цій справі сплинув 12 серпня 2024 року (з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України). Касаційна скарга подана 02 серпня 2025 року, тобто більше, ніж через рік з дня складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року. Зазначене дає підстави для висновку, що заявником істотно пропущено строк на касаційне оскарження.
Положення ЦПК України дозволяють поновити пропущений більше, ніж на рік строк на касаційне оскарження лише за наявності певних обставин, а саме: неповідомлення про розгляд справи особи, яка подає касаційну скаргу, або незалучення такої особи до участі в справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; виникнення обставин непереборної сили.
Аналізуючи обставини, наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, на предмет наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд виходить з такого.
Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.
Слід зазначити, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов'язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану на всій території України не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення саме ним відповідної процесуальної дії у визначений законом строк в період воєнного стану.
Заявником не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв'язку з запровадженням на території України воєнного стану перешкоджали йому здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з касаційною скаргою.
Колегія суддів критично оцінює посилання ОСОБА_1 на неможливість своєчасно ознайомитись з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду та подати у встановлений законом строк касаційну скаргу через воєнні дії та їх наслідки, оскільки таке посилання не підтверджене жодними доказами. Більш того, вказана обставина не заважала заявнику вже після ухвалення апеляційним судом оскаржуваного судового рішення звертатись до суду апеляційної інстанціїз апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 11 серпня 2022 року, а також 30 липня 2023 року - до Верховного Суду з касаційною скаргою (через підсистему «Електронний суд»).
Верховний Суд також зауважує, що після запровадження воєнного стану на території України діяльність судів не зупинялася. Лише на окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду працював у штатному режимі.
Також не заслуговує на увагу посилання заявника на зупинення процесуальних строків, оскільки з моменту запровадження на території України воєнного стану та до сьогодні жодним законом не передбачено зупинення строків звернення з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Крім того, необґрунтованим є посилання заявника на таку обставину, як наявність статусу учасника бойових дій, оскільки ОСОБА_1 не зазначає, які саме об'єктивні перешкоди, пов'язані із зазначеним статусом, перешкоджали своєчасному оскарженню в касаційному порядку судового рішення.
Таким чином, вказані заявником обставини не свідчать про наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження.
Оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а наведені заявником обставини не можна віднести до випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                        Є. В. Коротенко