ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 р. 	Справа № 520/3572/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.05.25  по справі № 520/3572/25
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного  управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі – позивач,   ОСОБА_1 ) звернувся  до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській  області, апелянт),   в якій, з урахуванням заяви про доповнення предмету позову, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 06.02.2025 №204850013242.
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком від 30.01.2025 відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV із урахуванням окремої пільги визначеної в абзаці другому ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, врахувавши при цьому до пільгового стажу (стажу на підземних роботах) для призначення йому пенсії за віком  такі періоди роботи: 14.05.1984 – 31.08.1984 (працював у ОСОБА_2 . Засядька підземним гірничоробочим 3 р. з повним днем в шахті); 17.09.1984 – 20.11.1984 (працював у ОСОБА_2 . Засядька підземним гірничоробочим 3 р. з повним робочим днем в шахті); 19.03.1985-16.04.1985 (працював у Шахті Бутівка-Донецька учнем ел. слюсаря підземним з повним робочим днем в шахті); 21.06.1985 – 21.06.1985 (працював у Шахті "Пролетарська-крута" гірним майстром підземним з повним робочим днем в шахті); 24.06.1985 – 22.05.1988 (військова служба в Радянській Армії); 16.08.1988 – 28.04.1989 (працював у ОСОБА_2 . Засядька підземним електрослюсарем 4 р. з повним робочим днем в шахті); навчання у Донецькому технікумі промислової автоматики з 01.09.1981 по 09.04.1985, із урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 позовну заяву задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 06.02.2025 №204850013242.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено. 
Стягнуто з ГУ ПФУ в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду є помилковим, підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах  відповідно до  підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю у нього необхідного пільгового стажу.
До пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії  за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надано.
Посилаючись на п.3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, апелянт зазначив про   відсутність у позивача уточнюючої довідки про пільговий характер його  роботи, яка видається підприємством, установою, в якій позивач працював.
Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість судового рішення та помилковість позиції відповідача, яка викладена в апеляційній скарзі , просив  залишити апеляцію без задоволення, а судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №520/3572/25- без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до ст.308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
Як вбачається із копії  трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої 14 травня 1984 року, позивач з 01.09.1981 по 09.04.1985 навчався  у Донецькому технікуму промислової автоматики (а.с.32-33).
Згідно з копією диплома  серії НОМЕР_2 , рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 09 червня 1985 року, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію гірничого техніка електромеханіка (а.с.18).
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , наявні наступні відомості про роботу позивача:
-з 14.05.1984 по 31.08.1984 – у ОСОБА_2 . Засядька підземним гірничоробочим  ІІІ розряду  з повним робочим  днем у шахті;
-з 17.09.1984 по 20.11.1984 - у Шахті імені О.Ф. Засядька підземним гірничоробочим  ІІІ розряду  з повним робочим  днем у шахті;
- з 19.03.1985 по 16.04.1095 - у Шахті «Бутівка-Донецька» учнем електрослюсаря  підземного з повним робочим  днем у шахті;
-з 21.06.1985 по 21.06.1985- у  Шахті «Пролетарська-крута»  підземним гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті;
-з  16.08.1988 по 28.04.1989 - у Шахті імені О.Ф. Засядька підземним гірничоробочим ІV розряду  з повним робочим  днем у шахті (а.с.32-37).
Крім того, у трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис, що в період з 24.06.1985 по 22.05.1988 ОСОБА_3  служив у лавах Радянської Армії (а.с.36). Зазначене  також підтверджується  копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.98-104).
Як вбачається з  відповіді  Державного архіву Донецької області від 13.01.2025 №01-25/23, наданої на адвокатський запит представника позивача- адвоката  Кіншова  Д.С., відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» зареєстровано у м. Авдіївка, Покровського району, Донецької області; Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Бутівка-Донецька» зареєстровано у м. Донецьку. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим  наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, вся територія Донецького району , включно з м. Донецьк, з 07.04.2014 та вся територія Авдіївської міської  територіальної громади, включно з м. Авдіївка, з 29.02.2024, є тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями України, у зв`язку з чим надати архівні довідки та інші документи, що підтверджують про пільговий трудовий стаж   ОСОБА_1  немає можливості . Додатково рекомендовано звернутися до Авдіївської міської військової адміністрації для з`ясування інформації щодо можливої евакуації документів ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька»(а.с.70). 
Авдіївська  міська військова адміністрація Покровського району Донецької області на адвокатський запит представника позивача -адвоката Кіншова Д.С.  від 14.01.2025 повідомила листом від 20.01.2025 , що   на зберігання до архівного відділу документи  з кадрових питань (накази, картки особових рахунків, відомості нарахування заробітної плати, особові справи та інше) ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» не надходили, місцезнаходження їх невідомо. У зв`язку з наведеним  надати  архівні довідки про стаж роботи  та заробітну плату ОСОБА_1 по цьому підприємству неможливо (а.с.72).
Як вбачається з відповіді Міністерства енергетики України від 14.01.2025 №14012025, наданої на адвокатський запит представника позивача- адвоката  Кіншова  Д.С., відповідно до пункту 1 наказу міністерства вугільної промисловості України від 03.08.2006 №422 «Про передачу архівів шахт» (із змінами), архівні документи шахти «Пролетарська-Крута», що ліквідована, передані до ДП «Макіїввугілля» (місто Макіївка). Архівні документи  вугледобувного підприємства  ДП «Макіїввугілля», у тому числі і шахти «Пролетарська-Крута», не були евакуйовані з міста Макіївка на безпечну територію, що підконтрольна українській владі. На сьогодні інформація щодо місцезнаходження архівних документів  шахти «Пролетарська-Крута» в Міненерго відсутня (а.с.74).
30 січня 2025 року ОСОБА_1  звернувся до ГУ ПФУ у Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши копії трудової книжки, диплома, військового квитка, паспорта та коду (а.с.141-142).
Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Полтавській області, яке рішенням  №204850013242 від 06.02.2025  відмовило йому у призначенні дострокової пенсії  за віком на пільгових умовах згідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Загальний страховий стаж   ОСОБА_1 становить 36 років 01 місяць 18 днів.  До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надано. Зазначено, що після дооформлення та надходження у тримісячний строк прийнятих і подання додаткових документів (зокрема, рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи , що дає право на призначення пенсії) рішення буде переглянуте  щодо підрахунку необхідного пільгового стажу роботи та визначення права на пенсію  (а.с.16-17).
Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було протиправно не зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги,  період навчання ОСОБА_1 в Донецькому технікумі промислової автоматики за спеціальністю «гірничого техніка-електромеханіка» з 01.09.1981 по 09.06.1985, оскільки позивач  розпочав роботу за отриманою спеціальністю в тримісячний строк після закінчення навчання, як це передбачено ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту». 
Суд першої інстанції також вказав, шо відповідачем було протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача  періоди його роботи з 14.05.1984 по 31.08.1984, з 17.09.1984 по 20.11.1984, з 19.03.1985 по 16.04.1985, з 21.06.1985 по 21.06.1985, з 16.08.1988 по 28.04.1989  підземним гірничоробочим  з повним робочим  днем у шахтах, оскільки  згідно  з підрозділом І «Підземні роботи» розділу І «Гірничі роботи» Списку №1  виробництв, робіт, професій, посад  і показників  на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на  пільгових умовах, затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173  (чинним на час роботи позивача), правом пільгового пенсійного забезпечення  користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
При цьому суд зазначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації  необхідне  лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тобто довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у справах : №235/805/17, №663/686/16-а, №242/2536/16-а, №569/16691/16-а, №620/1178/19.
Крім того, відповідачем було протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача  період з 24.06.1985 по 22.05.1988 його  служби в Радянській армії, як це було передбачено чинним на час служби позивача Положенням  про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
З 01.01.2004  таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV ( далі-Закон №1058-ІV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі-Закон №1788-ХІІ).
На час звернення позивача із відповідною заявою до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах чинними є Закон №1058-ІV і Закон  №1788-ХІІ, які регулюють одні і ті самі правовідносини. Пріоритет у застосуванні, за загальним правилом, мають норми закону №1058-ІV, як такий, що прийнятий пізніше у часі, а норми Закону №1788-ХІІ підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону №1058-ІV.
Відповідно до ст.8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Приписами статті 24 Закону №1058-IV, крім іншого, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. .
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.( ч.3 ст.24 Закону № 1058-ІV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (ч.4 ст.24 Закону № 1058-ІV).
Згідно з пунктом  «а» ч.1 ст.13 Закону № 1788-ХІІ  в чинній редакції,  з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах..
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; .
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058-ІV  у редакції Закону № 2148-VIII  на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах..
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;.
Відповідно  до абзацу 1 частини 1 ст.26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України вік позивача  становив 59 років , загальний  страховий стаж -  36 років 01 місяців 18 днів. Пільговий стаж роботи відсутній.
Предметом спору у цій справі є не зарахування відповідачем  до пільгового стажу: періоду навчання позивача  періодів роботи позивача в Донецькому технікумі промислової автоматики за спеціальністю «гірничого техніка-електромеханіка» з 01.09.1981 по 09.06.1985; періодів роботи позивача  з 14.05.1984 по 31.08.1984, з 17.09.1984 по 20.11.1984, з 19.03.1985 по 16.04.1985, з 21.06.1985 по 21.06.1985, з 16.08.1988 по 28.04.1989  підземним гірничоробочим, гірським майстром підземним, підземним електрослюсарем   з повним робочим  днем у шахтах; періоду його служби а Радянській Армії з 24.06.1985 по 22.05.1988.
Щодо  відмови відповідача  у зарахуванні до пільгового  стажу позивача періоду його навчання у Донецькому технікумі промислової автоматики колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України  «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Згідно з п. «д»  ч.3 ст.56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії диплома ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач у період з 01.09.1981 по 09.06.1985  навчався в Донецькому технікуму промислової автоматики за спеціальністю  «гірничого техніка-електромеханіка».
Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , під час закінчення  навчання в технікумі позивача було прийнято на роботу  на Шахту імені  О.Ф. Засядька  з 14.05.1984 підземним гірничоробочим ІІІ розряду з повним робочим днем у шахті (а.с.33). З 21.06.1985 ОСОБА_1 прийнятий на роботу гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті.
Зважаючи на те, що позивач розпочав  роботу  за отриманою спеціальністю в тримісячний строк після закінчення навчання, то наявні підстави для зарахування періоду його навчання у закладі професійно-технічної освіти до стажу роботи  за спеціальністю, що дає право на пільги .
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  протиправність рішення відповідача в частині не зарахування  до стажу роботи позивача за спеціальністю, що дає право на пільги,  періоду  навчання ОСОБА_1 в Донецькому технікумі промислової автоматики за спеціальністю «гірничого техніка-електромеханіка» з 01.09.1981 по 09.06.1985.
Щодо  відмови відповідача  у зарахуванні до пільгового  стажу ОСОБА_1  періоду його роботи на шахтах : з 14.05.1984 по 31.08.1984, з 17.09.1984 по 20.11.1984, з 19.03.1985 по 16.04.1985, з 21.06.1985 по 21.06.1985, з 16.08.1988 по 28.04.1989 колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до абзацу 1 ч.3  ст.114  Закону №1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).
Пунктом 1 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом 2  Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-ІV за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ.
Цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст. 13 та ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до пунктів 3, 10 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992  та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 .
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 ( далі-Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У зазначений спірний  періоди роботи позивача був чинним  Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР  від 22 серпня 1956 року №1173, який був чинним до 11.03.1994 .
Згідно з підрозділом 1 «Підземні роботи» розділу 1 «Гірничі роботи» цього Списку №1 правом пільгового пенсійного забезпечення користуються усі працівники , інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди  та інших рудних та нерудних копалин, у геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також усі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників та службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо)).
Копією трудової книжки   ОСОБА_1  серії НОМЕР_1  підтверджено , що у періоди:  з 14.05.1984 по 31.08.1984, з 17.09.1984 по 20.11.1984, з 19.03.1985 по 16.04.1985, з 21.06.1985 по 21.06.1985, з 16.08.1988 по 28.04.1989 він працював підземним гірничоробочим, гірським майстром підземним, підземним електрослюсарем   з повним робочим  днем у шахтах.
Колегія суддів зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 , яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить всі необхідні відомості, необхідні для зарахування вищезазначених періодів до пільгового стажу за Списком № 1, а тому підстави для додаткового підтвердження  стажу позивача відповідно до Порядку № 637 відсутні. 
З приводу посилання апелянта на ненадання позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії  за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637. 
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, є необхідним лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнююча довідка з підприємства надається лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці.
Колегія суддів зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 , яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить всі відомості, необхідні для зарахування вищезазначених періодів до пільгового стажу за Списком № 1, а тому підстави для додаткового підтвердження  стажу позивача відповідно до п.20 Порядку № 637 відсутні. 
Крім того, позивач через свого представника самотужки намагався витребувати із Державного архіву Донецької області, Міністерства енергетики України   архівні довідки про свою заробітку плату у спірний період, довідки про проведення атестації робочого місця, інші уточнюючі довідки, що підтверджують його пільговий  стаж у спірний період. Проте, із відповідей Державного архіву Донецької області від 13.01.2025  та Міністерства енергетики України від 14.01.2025  інформація щодо місцезнаходження архівних документів шахт, в яких працював позивач,  наразі відсутня. Згідно  з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим  наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, вся територія Донецького району , включно з м. Донецьк, з 07.04.2014 та вся територія Авдіївської міської  територіальної громади, включно з м. Авдіївка, з 29.02.2024, є тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями України, у зв`язку з чим надати архівні довідки та інші документи, що підтверджують   пільговий трудовий стаж   ОСОБА_1  немає можливості .
Разом з тим, право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягає захисту, незважаючи на політичні обставини, що склалися у державі.
Вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідач не надав суду  належних доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права на зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи.
За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що надана позивачем разом із заявою про призначення пенсії копія трудової книжки у достатній мірі підтверджує періоди його трудової діяльності з 14.05.1984 по 31.08.1984, з 17.09.1984 по 20.11.1984, з 19.03.1985 по 16.04.1985, з 21.06.1985 по 21.06.1985, з 16.08.1988 по 28.04.1989 з повним робочим днем на шахтах , що мали бути зараховані відповідачем до його пільгового стажу для призначення пенсії  за віком на пільгових умовах.
Щодо  відмови відповідача  у зарахуванні до пільгового  стажу ОСОБА_1  періоду його служби в Радянській Армії  з 24.06.1985 по 22.05.1988  ,  колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  з копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , позивач був призваний на військову службу 24.06.1985 та звільнений зі служби 22.05.1988 (а.с.98-99).
Як  вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ,  позивач у період з 21.06.1985 – 21.06.1985 працював у Шахті «Пролетарська-крута» гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті. 
Згідно з копією військового квитка   ОСОБА_1 ,  з 24.06.1985 по 22.05.1988 він проходив військову службу в Радянській Армії, після закінчення   якої  продовжив працювати у ОСОБА_2 . Засядька підземним електрослюсарем ІV розряду з повним робочим днем у шахті  з 16.08.1988 по 28.04.1989.  
Відповідно до п. «в»  ч. 3 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби. 
Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992  № 2232-XII ( далі- закону №2232-ХІІ) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ  (далі-Закон №2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 6 розділу «Документи, що підтверджують стаж роботи» Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах Держспецзв`язку приймаються : військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Колегією суддів встановлено, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому, відповідно до  вище викладених положень законодавства, час проходження ним строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Факт проходження позивачем строкової військової служби з  24.06.1985 по 22.05.1988  підтверджується наданою ним до пенсійного органу копією військового квитка  серії НОМЕР_3 (а.с.98-99) та  трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.33).
Таким чином, колегія суддів вважає правомірними висновки  суду першої інстанції  про протиправність не зарахування відповідачем  до пільгового стажу позивача періоду його служби в Радянській Армії  з 24.06.1985 по 22.05.1988 .
Колегія  суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській  області №204850013242 від 06.02.2025 про відмову   ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та, як наслідок, зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2025   про  призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з  рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року  по справі № 520/3572/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін