Справа № 449/1082/23                Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 22-з/811/162/25         Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткова)

14 серпня 2025 року                                                                м.Львів

Справа № 449/1082/23
Провадження № 22-з/811/162/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб: Перемишлянської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсним державного акта та свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності,-
встановив:
5 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акта та свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року позов задоволено. Визнано недійсним Державний акт Серії ЯЕ №541436, виданий Перемишлянською районною адміністрацією, зареєстрований у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою; договір оренди землі, реєстраційний № 462330001000885, дата реєстрації - 30 вересня 2011 року, на ім`я ОСОБА_4 . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер 4623388300:02:000:0034, Серія та номер свідоцтва НОМЕР_1 , виданого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу Львівської області Юзва В.Я. 19 листопада 2016 року та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,8299 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чемеринської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, кадастровий номер 4623388300:02:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1089063746233, запис про реєстрацію №17516248). Проведено розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року залишено без змін.
17 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Львівського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.
Заява мотивована тим, що Львівський апеляційний суд 12 червня 2025 року своєю постаново залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3 , а оскаржуване рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року залишив без змін.
12 червня 2025 року в судовому засіданні адвокатом Жогальською І.Ф. було зроблено заяву про те, що докази про понесені судові витрати на стадії апеляційного провадження будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. Витрати її довірителя на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції склали 10 000 грн.
Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав заяву про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу при апеляційному перегляді рішення Перемишлянського районного суду Львівської області на 1/4, посилаючись на те, ОСОБА_3 не мав умислу на отримання в спадщину не свого земельного паю в селі Чемеринці Львівського району, а також, що заміна власника паю сталася не з його вини. 
13 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Львівського апеляційного суду додаткові пояснення з приводу поданої представником ОСОБА_3 заяви про зменшення розміру судових витрат. Зазначла, що така заява є необґрунтованою. Звертає увагу, що ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції у зв`язку з поданням ОСОБА_3 апеляційної скарги, понесла судові витрати в розмірі 10 000 грн. Розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є співмірним із складністю справи та виконаними роботами, витраченим часом.
Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії», щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
ОСОБА_2 на підтвердження факту надання ОСОБА_1 правничих послуг в суді апеляційної інстанції до заяви про ухвалення додаткового рішення долучила: фотокопію витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво в суді, від 4 лютого 2025 року;фотокопію акту від 13 червня 2025 року про приймання виконаних робіт (наданої правничої допомоги) відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво в суді від 4 лютого 2025 року; фотокопію платіжної інструкції №1.94584401.1 від 14 лютого 2025 року.
Судом встановлено, що адвокат Жогальська І.Ф. у Львівському апеляційному суді представляла інтереси ОСОБА_6 під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року.
Згідно витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво в суді від 4 лютого 2025 року адвокатське об`єднання (АТ «Земельна колегія») прийняло на себе зобов`язання надавати клієнту (Шевчук Г.С.) на умовах і в порядку, визначених даним договором необхідну правничу (правову) допомогу та представництво у Львівському апеляційному суді при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року у справі №449/1082/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.1.1); адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої (правової) допомоги: 1.складання необхідних документів (відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень, клопотань ті інше); 2. участь адвоката адвокатського об`єднання в судових засіданнях Львівського апеляційного суду (п.2.1); клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у фіксованому розмірі 10 000 грн.(п.5.1)
З платіжної інструкції №1.94584401.1 від 14 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила АО «Земельна колегія» 10 000 грн за правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 4 лютого 2025 року.
Згідно акту від 13 червня 2025 року про приймання виконаних робіт (наданої правничої допомоги) відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво в суді від 4 лютого 2025 року, АО «Земельна колегія» надало, а ОСОБА_1 прийнято правничу (правову) допомогу в обсязі, передбаченому договором від 4 лютого 2025 року, а саме: складено необхідні документи (відзив на апеляційну скаргу, додаткові письмові пояснення); забезпечено участь адвоката адвокатського об`єднання в судових засідання Львівського апеляційного суду.
Підписанням акту Шевчук Г.С. та АО «Земельна колегія» підтвердили проведення оплати в сумі 10 000 грн. (платіжна інструкція №1.94584401.1), а також, що клієнт не має претензій по об`єму, якості та строках виконаних робіт з надання правничої допомоги та представництва його інтересів в суді.
Під час розгляду справи в Львівському апеляційному суді адвокатом Жогальською І.Ф. в інтересах ОСОБА_1 було підготовлено та подано до суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові письмові пояснення. ОСОБА_2 брала участь в Львівському апеляційному суді у двох судових засідання.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин, яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.
Колегія суддів, враховуючи обсяг наданої правничої (правової) допомоги адвокатським об`єднання Шевчук Г.С. в суді апеляційної інстанції, їх дійсність та необхідність, вважає розумним розмір витрат в розмірі 7 000 грн., співмірним та таким, що відповідає складності справи.
Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Заяву представника ОСОБА_1 - Жогальської Інни Федорівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб: Перемишлянської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсним державного акта та свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: с.Чемеринці Львівського району Львівської області, реєстраційний номер обікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер обікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.
Постанова складена і підписана 21 серпня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

       Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк