ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3491/25                Головуючий суддя І інстанції Васильєва Н. М.
Провадження № 33/818/1379/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2025 року                                                        м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,
при секретарі                                        Шевченко Д.В.,
за участі
захисника                                        Ладуренко А.О.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 , -
у с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік..

Постановою встановлено, що 11 травня 2025 року о 08-07 год. в м. Харкові, по вул. Полтавський шлях, буд. 195, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки останнім днем подачі апеляційної скарги була субота то відповідно апеляційну скаргу було подано в перший робочий день понеділок, а саме 28.07.2025 року.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки він неповний та небезперервний, зокрема на ньому не зафіксовано дату та час зупинки ОСОБА_2 , а також не видно номерний знак зупиненого транспортного засобу;
- час, зазначений у направленні водія на огляд, не узгоджується з часом оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення;
-матеріалами справи не підтверджується відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки мала місце провокація з боку поліцейських щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у наркоцентрі;
-у протоколі міститься низка ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 , які жодним чином не підтверджуються на наявних відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, крім того ознаки у протоколі відрізняються від ознак у направленні.
- ОСОБА_2 під час події не перебував у стані наркотичного сп`яніння про що свідчать висновки долучені до матеріалів справи.
Наголошує на тому, що після складання протоколу він пройшов огляд у лікаря нарколога і стану ані алкогольного ані наркотичного сп`яніння не виявлено, як і не виявлено ознак на які посилався інспектор (арк. 32-33)
Також зазначає, що працівники поліції фактично ввели його в оману своїми діями, оскільки вони зазначили про моє право відмовитись від проходження огляду, проте не повідомили наслідки такої відмови.
Коли від юриста дізнався про наслідки відмови, то одразу підійшов до працівника поліції і повідомив про те, що готовий пройти огляд, проте ці події на відео не були зафіксовані.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника Ладуренко А.О., яка підтримала свою апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_2 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 11 травня 2025 року о 08-07 год. в м. Харкові, по вул. Полтавський шлях, буд. 195, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.
Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       
З відеозапису вбачається що ОСОБА_2 був зупинений екіпажем патрульної поліції та особисто, без будь яких ознак тиску на нього, повідомив, що відмовляється проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Вказані відомості чітко зафіксовані на відеозаписі. 
Апеляційний суд наголошує на тому, що водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте ОСОБА_2 категорично відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого водій порушив п.2.5 ПДР України.
При цьому ОСОБА_2 не повідомив працівника поліції про існування обставин крайньої необхідності.
Дійсно, ОСОБА_2 повідомив інспектора, що він не знаходиться в будь якому стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння і відповідно не погоджується проходити огляд, оскільки вважає що немає буд яких підстав для цього.
Проте інспектор чітко назвав ознаки наркотичного сп`яніння які він вбачав у водія, а водій в порушення вимог закону категорично відмовився від проходження огляду. 
Всі ці вказані відомості, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність підстав сприймати як об`єктивну версію ОСОБА_2 , щодо незаконності дій інспектора поліції.
Також належить зазначити, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані наркотичного сп`яніння, ці обставини не встановлені.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відеофайлі, а тому посилання ОСОБА_2 на те що в подальшому він пройшов огляд і стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не виявлено, не приймаються апеляційним судом, оскільки обставини перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння на момент зупинки не є предметом судового розгляду у даній справі, а предметом є обставини відмови від його проходження.
Доводи сторони захисту щодо провокації з боку інспектора поліції також не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд зазначає, що сторона захисту не була позбавлена можливості звернутись до суду з позовом щодо, як на їх думку, незаконності дій представника влади, проте своїм правом не скористалась. 
       Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.
Велася відеозйомка, свідки не залучались.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.
За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.
За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що норми КУпАП щодо спеціального суб`єкта не мали застосовуватись, а відповідно дії інспектора в цій частині є законними.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_2 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання про поновлення строку – задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
       
       Суддя                                                                 О.Ю. Грошева