ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2025 року                                                                                
м. Чернівці
cправа № 715/1886/23
провадження № 22-ц/822/742/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіна Н. Ю.
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Паучек І.І.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 , представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 
учасники справи
позивач ОСОБА_3 
відповідач Чагорська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року, головуючи у першій інстанції Григорчак Ю.П.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_3 у червні 2023 року звернувся до суду з позовом до Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.
Зазначав, що 03 липня 1995 року у виконавчому комітеті Глибоцької районної ради було зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс ЛТД».
На загальних зборах засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 23 лютого 2008 року було затверджено зміни та доповнення до статуту вказаного підприємства.
Згідно пункту 2.1 цього статуту засновниками ТОВ «Серіс ЛТД» є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У процесі діяльності ТОВ «Сервіс ЛТД» було створено об`єкт нерухомого майна, а саме станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі рішення Чагорської сільської ради № 238 від 29.12.2008 року було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а 11 лютого 2009 року це майно було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 26357256.
На підставі протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 23 лютого 2008 року до складу засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» були включені він та ОСОБА_4 . При цьому всі інші попередні учасники товариства вийшли з його складу на підставі особистих заяв.
У період з 25 лютого по 03 березня 2008 року він здійснював на зворотній основі фінансову допомогу ТОВ «Сервіс ЛТД» на загальну суму 110 000 грн.
У протоколі № 2 загальних зборів засновників від 10 вересня 2011 року вказується на те, що ОСОБА_4 звільнився з посади виконавчого директора і восени 2008 року виїхав за межі України. За раніше відомими адресами не проживає. Пунктом 4 цього ж протоколу передбачено передачу йому у власність в рахунок повернення заборгованості з фінансової допомоги на суму 110 000 грн. майна товариства, яке згідно реєстраційних документів та документів про власність відповідає станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 . На цьому ж засіданні було прийнято рішення про припинення діяльності ТОВ «Сервіс ЛТД».

При зверненні до державного реєстратора йому в усній формі було відмовлено у оформленні та видачі свідоцтва про право власності на станцію технічного обслуговування через відсутність всіх правовстановлюючих документів і співвласників.

З часу описаних подій і до тепер він фактично володіє зазначеним майном. Його володіння станцією технічного обслуговування автомобілів після описаних вище подій полягало в тому, що він постійно використовував вказане майно у найрізноманітніших цілях. Крім того, він постійно вживав заходів до збереження приміщень у належному стані, проводив ремонтні та відновлювальні роботи тощо.

Згідно поточної інвентаризації комплекс будівель станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_1 складається з: будівлі майстерні з адміністративними приміщеннями - літ. «А-2». прибудови - літ. «А1-2», майстерні - літ. «Б», прибудов – «Б-1», «Б-2», майстерні - літ. «Д», прибудов - літ. «Д-1», «Д-2», убиральні - літ. «Е», складу - літ. «Є», воріт - № 1, огорожі - №2, воріт - №3, огорожі - №4.

Просив визнати право власності за ОСОБА_3 на станцію технічного обслуговування автомобілів, яка складається з будівлі майстерні з адміністративними приміщеннями - літ. «А-2». прибудови - літ. «А1-2», майстерні - літ. «Б», прибудов – «Б-1», «Б-2», майстерні - літ. «Д», прибудов - літ. «Д-1», «Д-2», убиральні - літ. «Е», складу - літ. «Є», воріт - № 1, огорожі - №2, воріт - №3, огорожі - №4 розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 , право власності за набувальною давністю на комплекс будівель станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_1 , що складається з: будівлі майстерні з адміністративними приміщеннями - літ. «А-2». прибудови - літ. «А1-2», майстерні - літ. «Б», прибудов – «Б-1», «Б-2», майстерні - літ. «Д», прибудов - літ. «Д-1», «Д-2», убиральні - літ. «Е», складу - літ. «Є», воріт - № 1, огорожі - №2, воріт - №3, огорожі - №4, загальною площею 788,70 кв.м.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Веретенко Є.О., в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до Чагорської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна відмовити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, не повідомив належним чином ОСОБА_4 та розгляд справи за відсутності іншого засновника припиненого товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс ЛТД”, який був власником спірного майна, не з`ясувавши його позицію з приводу заявлених позовних вимог.
Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 115 ЦК України майно, що внесене до статутного капіталу товариства, є власністю товариства, а не окремих засновників.
Суд першої інстанції при розгляді даної справи не врахував, що суть спору полягає не лише у володінні нерухомістю, а у правовідносинах між засновниками ТОВ “Сервіс ЛТД”, зокрема щодо розподілу майна після припинення діяльності товариства.
Вважає, що угоди про зворотню фінансову допомогу, укладені позивачем всупереч інтересам Товариства та положень його Статуту щодо повноважень щодо управління майном Товариства та в подальшому передача за актом прийому-передачі нерухомого майна ТОВ «Сервіс ЛТД» в рахунок погашення заборгованості перед позивачем були вчинені виключно з метою надання законного вигляду неправомірному набуттю права власності на майно Товариства лише одним із засновників ОСОБА_3 .
Крім того, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував інститут набувальної давності.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат Штефанчук С.В., просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Веретенко Є.О., залишити без задоволення.
Рух справи у суді апеляційної інстанції
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат Веретенко Є.О. на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 серпня 2025 року клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Веретенко Є.О., про долучення доказів задоволено.
Долучено до матеріалів справи витяг з ЄДРПОУ ТОВ «Сервіс ЛТД» з актуальними даними станом на даний час, копію Статуту ТОВ «Сервіс ЛТД», копію адвокатського запиту.
Клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Веретенко Є.О., про витребування доказів залишено без задоволення.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 серпня 2025 року клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про залучення третіх осіб без самостійних вимог задоволено. 
Залучено ОСОБА_7 , ОСОБА_6 третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі № 715/1886/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Веретенко Є.О., на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Веретенко Є.О., підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов ОСОБА_3 до Чагорської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для захисту права ОСОБА_3 у спосіб визнання за ОСОБА_3 права власності за набувальною давністю на комплекс будівель станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_1 , що складається з: будівлі майстерні з адміністративними приміщеннями - літ. «А-2». прибудови - літ. «А1-2», майстерні - літ. «Б», прибудов – «Б-1», «Б-2», майстерні - літ. «Д», прибудов - літ. «Д-1», «Д-2», убиральні - літ. «Е», складу - літ. «Є», воріт - № 1, огорожі - №2, воріт - №3, огорожі - №4, загальною площею 788,70 кв.м.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_3 фактично володіє зазначеним майном по теперішній час. Його володіння станцією технічного обслуговування автомобілів полягає в тому, що він постійно використовує вказане майно за призначенням.

Крім того, ОСОБА_3 постійно вживав заходів до збереження приміщень у належному стані, проводив ремонтні та відновлювальні роботи тощо.
З 2011 року пройшло більше 10 років, коли позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє майном.
Суд першої інстанції взяв до уваги, що протоколом № 2 загальних зборів засновників від 10 вересня 2011 року спірне нерухоме майно передано ТОВ «Сервіс ЛТД» у власність позивачу, проте оформлення останнім права власності на це майно на даний час не можливе у зв`язку з припиненням ТОВ «Сервіс ЛТД», що підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 09 січня 2018 року.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Встановлено, що 03 липня 1995 року у виконавчому комітеті Глибоцької районної ради було зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс ЛТД».
Загальними зборами засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 23 лютого 2008 року затверджено зміни та доповнення до статуту вказаного підприємства.
Згідно пункту 2.1 цього статуту засновниками ТОВ «Серіс ЛТД» є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У процесі діяльності ТОВ «Сервіс ЛТД» було створено об`єкт нерухомого майна, а саме станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі рішення Чагорської сільської ради № 238 від 29.12.2008 року було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а 11 лютого 2009 року це майно було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 26357256.
На підставі протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 23 лютого 2008 року до складу засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» були включені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому всі інші попередні учасники товариства вийшли з його складу на підставі особистих заяв.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 лютого 2009 року ТОВ «Сервіс ЛТД» на праві приватної власності належить станція технічного обслуговування автомобілів в АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №300076381 ТОВ «Сервіс ЛТД» на праві приватної власності належить станція технічного обслуговування автомобілів в АДРЕСА_1 .
Актом прийому-передачі нерухомого майна ТОВ «Сервіс ЛТД» в рахунок погашення заборгованості про зворотню фінансову допомогу по угоді №1 від 25 лютого 2008 року, «2 від 03 березня 2008 року на суму 110 000 грн. згідно протоколу №2 загальних зборів засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 10 вересня 2011 року ОСОБА_3 передано нерухомість в рахунок погашення заборгованості згідно «свідоцтва про право власності на нерухоме майно» від 06 лютого 2009 року, виданого виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, загальною площею 788,70 кв.м.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 01 вересня 2023 року зареєстровано право власності по частки у праві спільної власності будівлі загальною площею 788,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Отже йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Водночас володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років.
Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначається як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постанові від 29 вересня 2023 року у справі № 1522/9367/12 (провадження № 61-1662св22).
Відповідно до частини 1, 2 статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. 
Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.
На підставі частини 1 статті 80 Господарського Кодексу України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.
Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів ( частина 3 статті 80 Господарського кодексу України).
Відповідно до частини 1, 2 статті 115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. 
На підставі частини 5 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
За змістом частини 12 статті 111 ЦК України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Згідно пункту 2.1 статуту, затвердженого зборами засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 23 лютого 2008 року, засновниками ТОВ «Серіс ЛТД» є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У процесі діяльності ТОВ «Сервіс ЛТД» було створено об`єкт нерухомого майна, а саме станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Чагорської сільської ради № 238 від 29.12.2008 року було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а 11 лютого 2009 року це майно було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 26357256.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 лютого 2009 року ТОВ «Сервіс ЛТД» на праві приватної власності належить станція технічного обслуговування автомобілів в АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №300076381 ТОВ «Сервіс ЛТД» на праві приватної власності належить станція технічного обслуговування автомобілів на АДРЕСА_1 .

Актом прийому-передачі нерухомого майна ТОВ «Сервіс ЛТД» в рахунок погашення заборгованості про зворотню фінансову допомогу по угоді №1 від 25 лютого 2008 року, №2 від 03 березня 2008 року на суму 110 000 грн. згідно протоколу №2 загальних зборів засновників ТОВ «Сервіс ЛТД» від 10 вересня 2011 року ОСОБА_3 передано нерухомість в рахунок погашення заборгованості згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 лютого 2009 року, виданого виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, загальною площею 788,70 кв.м.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі №824/93/13-а припинено юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс ЛТД».

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 11 березня 2013 року внесено запис №10291130005000468 про припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ЛТД».

Отже, позов заявлено ОСОБА_3 , який завжди знав, хто є власником спірного майна.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обов`язкової умови набуття права власності на спірний спірне майно за набувальною давністю, а саме добросовісності заволодіння чужим майном.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, позивач не є добросовісним набувачем та безтитульним набувачем спірного майна протягом 10 років, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2022 року у справі № 547/200/21 (провадження № 61-3172св22).

Щодо повідомлення про розгляд справи

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частини перша та друга статті 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (частина перша статті 131 ЦПК України).
У рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Гурепка проти України (№ 2)» (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23) Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункти 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів даної справи, 13 червня 2023 року до Глибоцького районного суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 115545 від 16 червня 2023 року адресу реєстрації ОСОБА_4 зазначено: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Глибоцького районного суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено до розгляду на 10 год 00 хв 27 червня 2023 року. Відповідно до рекомендованого повідомлення (а.с.53) копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано ОСОБА_8 на адресу АДРЕСА_3 , однак згідно довідки Акціонерного товариства «Укрпошта» рекомендоване повідомлення повернулося з відміткою “неправильно зазначена (відсутня) адреса”.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення на адресу реєстрації ОСОБА_4 поштової кореспонденції, зокрема ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток про виклик до суду.
Отже, відомостей про обізнаність ОСОБА_4 про розгляд справи 03 липня 2023 року матеріали справи не містять.
При цьому повідомлення відповідача через офіційний веб-сайт судової влади України у цьому випадку не є належним повідомленням про розгляд справи, оскільки її зареєстроване місце проживання відоме (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 521/4328/16-ц (провадження № 61-2133св22).
Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції розглянув справу у судовому засіданні, призначеному на 03 липня 2023 року, за відсутності відповідача ОСОБА_4 , належним чином не повідомленого про місце, дату та час судового засідання.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зроблено правовий висновок про те, що обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із п.4 ч.1 ст.376ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Тому рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст.376 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2023 року скасувати.
У позові ОСОБА_3 до Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати з сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1635 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 Головуючий                                                                   Н. Ю. Половінкіна
Судді                                                                                 М. І. Кулянда
О. О. Одинак