П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/13595/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Яремчук Костянтин Олександрович  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
06 листопада 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Агрономічної сільської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що в грудні 2022 року вони звернулися до Агрономічної сільської ради зі спільним клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років площею по 0,6 гектар кожному для ведення городництва. Проте 16 лютого 2023 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення № 2399, яким позивачам відмовлено в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Не погодившись із таким рішенням органу місцевого самоврядування, позивачі оскаржили його в судовому порядку.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №120/4522/23 визнано протиправним та скасовано рішення Агрономічної сільської ради від 16 лютого 2023 року № 2399, а також зобов`язано Агрономічну сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки із кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років для ведення городництва площею по 0,6 гектар кожному.
На виконання згадуваного вище судового рішення Агрономічною сільською радою 08 лютого 2024 року розглянуто раніше подане клопотання позивачів та прийнято рішення № 2937, яким відмовлено в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років площею по 0,6 гектар кожному для ведення городництва, оскільки згідно з планом зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області земельна ділянка, щодо якої позивачами подано клопотання про поділ, знаходиться в зоні Ж-1.2 - Садибна забудова, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до трьох поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних ділянках та не передбачено для ведення городництва, що є невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Позивачі вважають оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 128/2833/17, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року, визнано протиправним та нечинним рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року 42 сесії 6 скликання "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області". Також вказаним рішенням зобов`язано Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області невідкладно, після набрання рішенням законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було або мало бути офіційно оприлюднено рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року 42 сесії 6 скликання "Про затвердження генерального плану с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
Позивачі вважають, що рішення Агрономічної сільської ради від 08 лютого 2024 року № 2937 є протиправним, адже рішення про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області визнано нечинним в судовому порядку.
В свою чергу, план зонування села Агрономічне, на який посилається відповідач в оскаржуваному рішенні від 08 лютого 2024 року № 2937, є складовою генерального плану села Агрономічне, а тому втрата чинності генеральним планом населеного пункту сама по собі призводить до втрати чинності й плану зонування населеного пункту.
За таких обставин позивачі звернулися з цим позовом до суду з вимогами:
- визнати протиправним та нечинним рішення Агрономічної сільської ради від 18 травня 2016 року № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області";
- визнати протиправним та скасувати рішення 52 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради № 2937 від 08 лютого 2024 року, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років для ведення городництва для кожного окремо площею по 0,6 гектар;
- зобов`язати Агрономічну сільську раду надати позивачам дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років для ведення городництва для кожного окремо площею по 0,6 гектар;
- зобов`язати Агрономічну сільську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду після набрання ним законної сили.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Агрономічної сільської ради від 08 лютого 2024 року № 2937 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ".
Зобов`язано Агрономічну сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про наддання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років площею по 0,06 га для ведення городництва, врахувавши при цьому висновки, викладені у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Агрономічної сільської ради витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Агрономічної сільської ради витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зазначає, що земельні ділянки, які позивачі бажають отримати для ведення городництва та які розташовані на території Агрономічної сільської ради, знаходяться в зоні житлової забудови (зона Ж 1.2). При цьому відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 821, земельні ділянки житлової забудови - земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше), земельні ділянки, які використовуються для розміщення гаражного будівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для колективного житлового будівництва, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання, для будівництва індивідуальних гаражів, для колективного гаражного будівництва, для іншої житлової забудови, для цілей підрозділів 02.01-02.07, 02.09-02.12 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішохідні зони.
Отже, відповідно до Плану зонування (Зонінгу) села Агрономічне цільове призначення земельних ділянок, які мають намір отримати позивачі в оренду, є відмінним від цільового призначення "для ведення городництва", що свідчить про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
24.10.2025 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці просив апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 без змін.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 21 серпня 2015 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
18 травня 2016 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 128/2833/17, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року, визнано протиправним та нечинним рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", а також зобов`язано Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області невідкладно, після набрання рішенням законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було або мало бути офіційно оприлюднено рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
29 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Агрономічної сільської ради із клопотанням про надання їм дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу/об`єднання земельної ділянки за кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 з метою відведення земельних ділянок площею по 0,6 га в оренду для ведення городництва строком на 20 років на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.
Рішенням 36 сесії Агрономічної сільської ради 8 скликання № 2399 від 16 лютого 2023 року заявникам відмовлено у наданні таких дозволів. Як слідує із рішення сільської ради, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Разом із тим бажана позивачами земельна ділянка вже була з цільовим призначенням "землі для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства" та є відмінним від цільового призначення "для ведення городництва".
Не погоджуючись із таким рішенням сільської ради, позивачі звернулися за захистом своїх прав до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року визнано протиправним та скасовано рішення Агрономічної сільської ради від 16 лютого 2023 року № 2399, а також зобов`язано Агрономічну сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення земельних ділянок в оренду на 20 років для ведення городництва площею по 0,6 га кожному.
На виконання згадуваного судового рішення Агрономічною сільською радою повторно розглянуто клопотання позивачів та 08 лютого 2024 року прийнято рішення № 2937, яким відмовлено в наданні дозволу на у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки у зв`язку із тим, що відповідно до плану зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області земельна ділянка, щодо якої позивачами подано клопотання про її поділ, знаходиться в зоні Ж-1.2 - Садибна забудова, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до трьох поверхів із земельними ділянками та не передбачено для ведення городництва, що є невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Також у рішенні містяться посилання на висновки постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, благоустрою, житлово-комунального господарства, транспорту та комунальної власності.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із статтею 3 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Положеннями ч. 1 ст. 19 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (частина 1 статті 20 ЗК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Згідно з ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
За змістом частини 1 статті 36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.
Отже, законом передбачено право громадян України на отримання у строкове платне користування (оренду) земельних ділянок для ведення городництва із земель державної і комунальної власності сільськогосподарського призначення.
Порядок набуття відповідного права врегульовано статтею 124 ЗК України.
Так, частинами першою-третьою цієї статі визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 16 ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.
Таким чином, з аналізу наведених приписів висновується, що передача земельних ділянок в оренду для городництва здійснюється без застосування процедури земельних торгів та в порядку, що передбачений статтею 123 ЗК України. Згідно з частиною першою зазначеної статті установлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
В силу приписів ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Так, суд установив, що 21 серпня 2015 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
18 травня 2016 року Агрономічною сільською радо прийнято рішення № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 128/2833/17, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року, визнано протиправним та нечинним рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", а також зобов`язано Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області невідкладно, після набрання рішенням законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було або мало бути офіційно оприлюднено рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
08 лютого 2024 року Агрономічною сільською радою повторно розглянуто клопотання позивачів щодо надання відповідного дозволу та прийнято рішення № 2937, яким відмовлено в наданні дозволу на у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з тих підстав, що відповідно до плану зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області земельна ділянка, щодо якої позивачами подано клопотання про її поділ, знаходиться в зоні Ж-1.2 - Садибна забудова, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до трьох поверхів із земельними ділянками та не передбачено для ведення городництва, що є невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Разом із тим в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/11385/24 у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради щодо оскарження рішення Агрономічної сільської ради від 18 травня 2016 року № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області".
13 березня 2025 року Вінницький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 120/11385/24, яким відмовив у задоволенні позовних вимог, висновуючи, що з набранням законної сили рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 128/2833/17, яким визнано нечинним рішення Агрономічної сільської ради від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", втрачає чинність і рішення Агрономічної сільської ради від 18 травня 2016 року № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області". Таким чином, суд дійшов висновку, що неможливо визнати нечинним рішення Агрономічної сільської ради, яким затверджено план зонування села Агрономічне, адже таке рішення втратило чинність з набранням законної сили рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 128/2833/17, яким визнано нечинним рішення про затвердження генерального плану села Агрономічне".
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Із наведеного слідує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 120/11385/24 встановлено обставини, які не підлягають доказуванню у цій адміністративній справі. Мова йде про те, що рішення Агрономічної сільської ради від 18 травня 2016 року № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" є нечинним з огляду на визнання в судовому порядку нечинним рішення Агрономічної сільської ради від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
За наведених обставин посилання у рішенні Агрономічної сільської ради від 08 лютого 2024 року №2937 на план зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області слід визнати безпідставними, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо зобов`язання Агрономічної сільської ради з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи повторно розглянути клопотання позивачів про надання їм дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення в оренду терміном на 20 років під городництво, орієнтовною площею 0,06 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради, то колегія суддів зазначає, що поняття "дискреційних повноважень" наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), своїй практиці, неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.
В рішенні ЄСПЛ від 17 грудня 2004 року у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, але завжди з урахуванням фактичних обставин справи.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 липня 2020 року у справі № 825/2228/18 та від 31 липня 2020 року у справі № 810/2474/18.
Тобто, в кожній конкретній справі суд, констатуючи незаконність рішення суб`єкта владних повноважень, повинен впевнитись у тому, що за встановлених обставин справи не існує законних перешкод для прийняття рішення на користь заявника, у даному випадку – про зобов`язання передати в оренду (надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки в оренду під городництво).
Наведене також підтверджується положеннями частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинство України, за змістом яких суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача лише в тому разі, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом. Інакше суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законом, є прийнятним не лише при розгляді вимог щодо протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що беручи до уваги те, що питання про надання громадянам дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою (в оренду земельних ділянок комунальної власності для городництва) є виключною компетенцією відповідача як уповноваженого органу місцевого самоврядування, тому суд доходить переконання, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання Агрономічної сільської ради з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи повторно розглянути клопотання позивачів про надання їм дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:005:0277 для відведення в оренду терміном на 20 років під городництво, орієнтовною площею 0,06 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в відмовленій частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Агрономічної сільської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.