ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2025 р.           Справа№ 920/1349/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Барсук  М.А. 

при секретарі судового засідання  Муковоз В.І.,                                        
за участю представників:
від позивача - Грицик Г.О.,
від відповідача 1 - Мазнєва С.Г.,
від відповідача 2 - Лисих Р.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни на рішення Господарського суду Сумської області  від 06.05.2025 у справі №920/1349/24 (суддя - Вдовенко Д.В., повне рішення складено: 13.05.2025) за позовом Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни до 1) Фізичної особи - підприємця Нізамієвої Євгенії Олександрівни; 2) Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна", про усунення перешкод в розпорядженні та користуванні майном, повернення  орендної плати шляхом стягнення 479   240,64 грн.
ВСТАНОВИВ наступне.
Фізична особа - підприємець Харченко Лариса Володимирівна звернулася до Господарського суду Сумської області  з позовом, в якому  просить суд усунути перешкоди в розпорядженні та користуванні об`єкта нерухомого майна - димової труби літ. "176", що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом припинення другим відповідачем незаконного користування об`єктом нерухомого майна в розмірі 822/1000 частин та повернення першим відповідачем орендної плати в розмірі 822/1000 частин, отриманої починаючи з 03.11.2015, в сумі 201866 грн 67 коп. 
В обґрунтування позовних вимог про усунення перешкод в розпорядженні та користуванні майном, повернення  орендної плати позивач вказує на те, що йому на праві спільної часткової власності належить димова труба літ. "176"  загальною площею 30,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, зокрема 822/1000 частин, а першому відповідачу 178/1000 частин. Перший відповідач незаконно розпоряджається димовою трубою в розмірі 822/1000 частин, а другий відповідач незаконно користується димовою трубою в розмірі 822/1000 частин на підставі договору оренди нерухомого майна від 09.12.2011, укладеного між відповідачами.  
Рішенням Господарського суду Сумської області  від 06.05.2025 у справі №920/1349/24 у задоволенні позову відмовлено повністю, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують виникнення у позивача права спільної часткової власності на 822/1000 димової труби.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що  він має право власності на весь об`єкт нерухомого майна, до якого входить димова труба літ. "176".
Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.
Представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
На підставі рішення Господарського суду Сумської області від 26.03.2009 у справі №5/135-09, за ВАТ "Сумський рафінадний завод" 24.04.2009 було зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1: будівлю ТЕЦ літ. 175 площею 6060,6кв.м., димову трубу літ. 176 площею 30,9 кв.м., пневмоблок літ. 201 площею 18,2 кв.м (форма власності - приватна, частка 1/1).
09.12.2011 Правобережна товарна біржа провела цільовий аукціон (податкова застава) з продажу майна ВАТ "Сумський рафінадний завод", назва лоту - димова труба залізобетонна (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м кв. та висотою 90 м, об`ємом 2277 м куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Переможцем аукціону визначено Нізамієву Є.О., про що свідчить складений протокол №1 від 09.12.2011 проведення цільового аукціону (податкова застава). 
09.12.2011, на підставі протоколу №1 від 09.12.2011, між ДПІ в м. Суми (Продавець) та ФОП Нізамієвою Є.О. (Покупець) укладений договір купівлі-продажу №ПТБСУ01 майна ВАТ "Сумський рафінадний завод", що перебуває в податковій заставі у ДПІ м. Суми.
Згідно з п.1 договору ДПІ в м. Суми продала на цільовому аукціоні з продажу майна платника податків ВАТ "Сумський рафінадний завод", яке знаходиться в податковій заставі, що відбувся 09.12.2011 на Правобережній товарній біржі на підставі Протоколу, а ФОП Нізамієва Є.О. купила на умовах договору наступне майно: димова труба залізобетонна (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м кв. та висотою 90 м, об`ємом 2277 м куб., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
21.12.2011 згідно з актом приймання-передачі предмета продажу, ДПІ в м.Суми передала, а ФОП Нізамієва Є.О. прийняла димову трубу залізобетонну (літ.176 по плану БТІ) площею 38,7/11,9 м кв. та висотою 90 м, об`ємом 2277 м куб.
26.03.2012 ДПІ м.Суми та ФОП Нізамієва Є.О. уклали додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 майна ВАТ "Сумський рафінадний завод", що перебуває в податковій заставі у ДПІ м. Суми, згідно з якою уточнили абзац 2 підпункту 1.1. пункту 1 договору (предмет договору), виклавши його в новій редакції: "Димова труба літ.176 (цегла, залізобетон) загальною площею 30,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір відчужуваної частки складає 0,178 або 178/1000".
03.04.2012 за Нізамієвою Є.О. зареєстровано право власності на димову трубу літ.176 площею 30,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (форма власності - приватна спільна часткова, частка 178/1000). 
Відповідно до свідоцтва від 10.06.2016 про придбання нерухомого майна на аукціоні, серія та номер 3528 позивачу на праві власності належить нерухоме майно, що складається з: будівлі ТЕЦ (будівля котельної з деоратором, машзалом, станція управління, будівля хімводоочистки, АПП адмінпобутприміщення), літ. 175, що складає 820/1000 окремого об`єкту нерухомого майна ТЕЦ, загальною площею 6060,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (чотири дріб двадцять п`ять); пневмоблоку, літ. 201, що складає 2/1000 окремого об`єкту нерухомого майна ТЕЦ, загальною площею 18,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яке раніше належало Відкритому акціонерному товариству "Сумський рафінадний завод".
Таким чином, попереднім власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відчужено (аукціон) частину майна першому відповідачу - димову трубу, частину майна позивачу - будівлі ТЕЦ та пневмоблок. 
Позивач, посилаючись на те, що йому на праві спільної часткової власності належить димова труба літ. " 176"  загальною площею 30,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, зокрема 822/1000 частин, а першому відповідачу 178/1000 частин, вказує, що перший відповідач незаконно розпоряджається димовою трубою в розмірі 822/1000 частин, а другий відповідач незаконно користується димовою трубою в розмірі 822/1000 частин на підставі договору оренди нерухомого майна від 09.12.2011, укладеного між відповідачами. 
Зазначаючи наведене, позивач просить суд усунути перешкоди в розпорядженні та користуванні об`єктом нерухомого майна - димової труби літ. "176", що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом припинення другим відповідачем незаконного користування об`єктом нерухомого майна в розмірі 822/1000 частин та повернення першим відповідачем орендної плати в розмірі 822/1000 частин, отриманої починаючи з 03.11.2015, в сумі 201866 грн 67 коп. 
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують виникнення у позивача права спільної часткової власності на 822/1000 димової труби.
Колегія суддів вважає такі висновки суду обґрунтованими, з огляду на наступне.  
За приписами ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). 
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
За приписами ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. 
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. 
Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. 
Позивачем за негаторним позовом може бути власник майна, щодо якого відповідач ускладнює здійснення повноважень стосовно користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Колегією суддів враховується, що ВАТ "Сумський рафінадний завод" зверталося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, Фізичної особи-підприємця Нізамієвої Євгенії Олександрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу №ПТБСУ01 від 09.12.2011 з додатковою угодою №1 від 26.03.2012, зобов`язання вчинити дії, вказуючи на позбавлення права власності на димову трубу, яка є приналежністю головної речі - окремого об`єкту нерухомого майна ТЕЦ.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі №920/301/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 та постановою Верховного Суду від 23.05.2019 у задоволенні позову було відмовлено. 
Суди під час розгляду справи № 920/301/18 встановили, що ВАТ "Сумський рафінадний завод" погодився на відчуження нерухомого майна - димової труби як окремого об`єкту майна, а не складової його частини. 
Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини щодо відчуження димової труби як окремого об`єкту майна, а не складової його частини є преюдиціальними та не потребують повторного доведення.
При цьому, суд першої інстанції також вірно встановив, що як позивач, так і перший відповідач придбали не частку у спільній частковій власності, а конкретне, визначене в натурі майно, яке є окремими складовими частинами об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - частка 1/1, з них належні позивачу будівлі ТЕЦ та пневмоблок - частка 822/1000, належна першому відповідачу димова труба - частка 178/1000). 
Про вказані обставини свідчать правовстановлюючі документи позивача та першого відповідача на майно, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно згідно з якими чітко визначено нерухоме майно, що складає частку позивача у розмірі 820/1000 та 2/1000, до якого димова труба не включена.
Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що він має право власності на весь об`єкт нерухомого майна, до якого входить димова труба літ. "176" спростовуються наведеними вище доказами. 
Так, позивачу належить 822/1000 окремого об`єкта нерухомого майна ТЕЦ за адресою: АДРЕСА_1, що складається з будівлі ТЕЦ літ. 175 та пневмоблоку літ. 201. 
Враховуючи, що позивачем за негаторним позовом може бути власник майна, а позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність  у нього права спільної часткової власності на димову трубу, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позову.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області  від 06.05.2025 у справі №920/1349/24  - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача   у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови  складено: 30.09.2025 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                М.А. Барсук