ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7784/25 Справа № 215/1438/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року                                                 м. Кривий Рі

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони:
позивач -  Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,  без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  відповідачки  ОСОБА_1  на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року, яке ухвалено  суддею  Коноваленком М.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 листопада 2024 року, 
       
ВСТАНОВИВ

У березні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію.
Позовна заява мотивована тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . 
Будинок АДРЕСА_2 є багатоповерховим, опалення до будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують послуги з постачання теплової енергії у квартирах та місцях загального користування, що підтверджується актами про подачу теплоносія та про його відключення. 
Однак, відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01 лютого 2014 по 01.05.2018 року за надані послуги з централізованого опалення в сумі 16107,09 грн., з яких 15183,54 за централізоване опалення та 923,55 грн. за гаряче водопостачання., яку позивач просить солідарно стягнути на свою користь з відповідачів та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за централізоване опалення в сумі 15183,54грн., за гаряче водопостачання - в сумі 923,55грн, за період з 01.02.2014р. по 01.05.2018 р.
Стягнуто з ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір по 640,34 грн. з кожного на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі не користуються послугою теплопостачання та не отримують у свої помешкання теплоносій від КПТМ «Криворіжтепломережа», а отже – не є споживачами цих послуг.
Зазначає також, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені поза межами строку позовної давності.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що КПТМ «Криворіжтепломережа» надає населенню м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також підприємствам, установам і організаціям, теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення, користуються послугами з постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа», тобто, є споживачами теплової енергії. 
Житлове приміщення перебуває у приватній власності, власником є ОСОБА_2 .
Згідно розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.02.2014 по 01.05.2018, утворилась заборгованість в сумі 16107,09 грн. При цьому, розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам.
Про застосування наслідків пропуску строків позовної давності як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог відповідачі перед судом першої інстанції не клопотали, усі заперечення проти позовних вимог висувалися щодо відсутності факту надання послуг з теплопостачання, оскільки відповідачі фактично самовільно відключилися від мереж централізованого теплопостачання.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, не здійснивши відключення від мереж централізованого теплопостачання відповідно до чинного законодавства, у встановлені законом строки, не вносили плату за отримані житлово-комунальні послуги, а тому заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Згідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КПТМ «Криворіжтепломережа» є виконавцем житлово-комунальних послуг населенню у м. Кривому Розі, у тому числі відомчого житлового фонду та здійснює постачання теплової енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Житлове приміщення перебуває у приватній власності, власником є ОСОБА_2 , інші відповідачі зареєстровані в цій квартирі.
Із наведеного слідує, що позивач КПТМ «Криворіжтепломережа»  здійснює постачання теплової енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_2 відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які проживають у квартирі АДРЕСА_4 цього у багатоквартирному будинку, є споживачами цих послуг.
Згідно Акту б/н від 06 листопада 2015 року в квартирі АДРЕСА_5 опломбовано вентиль подачі гарячої води (т.1 а.с.61).
Разом з цим, належних та допустимих доказів, що відповідачі зверталися до міської постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з заявою про надання дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП та влаштування індивідуального опалення у своїй квартирі суду не надано.
Так, відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Криворізької міської ради на адвокатський запит представника позивача від 17.11.2022 року комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не надавався дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_5 (т.2 а.с.24).
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.
Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Встановивши, що КПТМ «Криворіжтепломережа» надає послуги з централізованого опалення у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , а інші відповідачі зареєстровані в ній як на своєму місці проживання, отже, які отримують вказані послуги і користуються ними, при цьому не надали доказів відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, з дотриманням «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки виконавцем послуг з централізованого теплопостачання доведено належними доказами наявність у відповідачів, як споживачів послуг, обов`язків із оплати наданих послуг з теплопостачання.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Оскільки відповідачі не виконали вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 до вчинення дій щодо відключення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вони здійснили від`єднання від мереж централізованого опалення самовільно та не дотрималися вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.
Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Оскільки відповідачі самовільно відключили свою квартиру та не вирішили у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, відсутні підстави для звільнення споживачів від оплати за надані послуги.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-295цс15 від 20 квітня 2016 року, у постанові № 6-582цс15 від 18 листопада 2015 року, що також відповідає постанові Верховного Суду у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року, тому самовільне відключення від мереж централізованого опалення, не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання.
Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку щодо допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
Застосувати наслідки пропуску строків позовної давності відносно частини строку, за який накопичилася сума заборгованості, колегія суддів не має права, адже відповідного клопотання не було заявлено відповідачами суду першої інстанції.
Решта доводів апеляційної скарги зводиться до емоційних бездоказових припущень у недоброчесності, незаконній лояльності, неправомірній поведінки судді та працівників підприємства-відповідача тощо та незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий

Судді