П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року                                                                                                   місто Київ
                                                                                                                  справа №755/20429/24
                                                                       провадження № 22-ц/824/9455/2025        
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 
 
сторони:
позивач -  Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши  у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
 
на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді  Грегуль О.В.,
 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 в якому, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних кредитних зобов`язань за договором від 18 вересня 2023 року № 473315-КС-002 про надання споживчого кредиту просив стягнути з ОСОБА_1  80077,80 грн. , що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 28789,22 грн., процентів в розмірі 51288,58 грн. та 2422,40 грн. судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 вересня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір про надання кредиту, шляхом акцептування оферти та обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На підставі п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 33000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти та  сплатити проценти за користування кредитними коштами.  Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня його повернення.
Позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши відповідачу кошти у розмірі 33000 грн., що підтверджується платіжним дорученням. ОСОБА_1 свої зобов`язання виконала частково, здійснивши часткову оплату на суму 35752,06 грн., відповідно до розрахунку заборгованості, чим порушила свої зобов`язання, у зв`язку з цим, позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 за договором № 473315-КС-002 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) від 18 вересня 2023 року на користь ТОВ «Бізнес Позика» 80077,80 грн. - кредиту, процентів та 2422,40 грн. - судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 19 березня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  та закрити провадження у цій справі.
Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвалою Господарського суду м. Києві від 3 травня 2024 року у справі № 910/3861/24 відкрито провадження  у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , уведено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , та серед іншого припинено нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за кредитними зобов`язаннями та установлено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника фізичної особи ОСОБА_1 настав 29 квітня 2024 року .
Вважала, що будь - які спори щодо зобов`язань відповідачки, які виникли до відкриття провадження господарським судом, повинні були б розглядатись виключно в межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 
Ухвалою Господарського суду м. Києві від 9 вересня 2024 року звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, вимоги кредиторів, які не були заявлені в установленому порядку або відхилені господарським судом, вважаються погашеними.
Звертає увагу, що позивач просив стягнути з апелянта заборгованість за період, який передував відкриттю провадженню у справі про визнання фізичної особи ОСОБА_1 неплатоспроможною. Оскільки позивач своїм правом на пред`явлення вимог до боржника не скористався, а тому такі  на підставі ухвали Господарського суду м. Києві від 9 вересня 2024 року вважаються погашеними в силу вимог спеціального Закону, а саме ст.ст. 45,90 Кодексу України з процедур банкрутства у справі № 910/3861/24.
Просить закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що згідно з укладеним в електронній формі між сторонами договором від 18 вересня 2023 року № 473315-КС-002 про надання споживчого кредиту відповідачу надано кредит в розмірі  33000 грн. строком на 24 тижні з умовою нарахування процентів (стандартна процентна ставка в день 2 % фіксована, знижена процентна ставка в день 1,15013537 %).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та відсутності спростування таких.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень») (постанова Верховного Суду від 04 жовтня 2024 року у справі №607/6215/23).
З Єдиного державного реєстру судових рішень та з матеріалів справи вбачається, що згідно Ухвали Господарського суду міста Києва від 9 вересня 2024 року по справі № 910/3861/24, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі № 910/3861/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ). Також постановлено: скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); звільнити фізичну особу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) від боргів; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. 
Із змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 9 вересня 2024 року вбачається, що: фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі № 910/3861/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).; уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); припинено нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); установлено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) є таким, що настав з 29 квітня 2024 року.
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); визначено дату проведення попереднього судового засідання на 1 липня 2024 року о 12:45.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на пред`явлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно з ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Як встановлено, предметом позову у даній справі є заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 18 вересня 2023 року № 473315-КС-002.
Разом з тим, позивач ТОВ «Бізнес Позика»не скорився можливістю подання до господарського суду та/або керуючого реструктуризацією заяви про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 в період розгляду справи № 910/3861/24 Господарським судом міста Києва за заявою відповідача про неплатоспроможність.
На підставі наведеного, враховуючи те, що Господарський суд міста Києва ухвалою від 9 вересня 2024 року у справі № 910/3861/24 звільнив боржника ОСОБА_1 від боргів, , а тому у останнього відсутній обов`язок щодо сплати заявленої у позові заборгованості, оскільки борг за спірним кредитним договором вважається погашеним.
Якщо права позивача не порушені, то це є підставою для відмови в позові, а не підставою для закриття провадження у справі (див.: пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 757/23249/17, провадження № 14-95цс22).
З огляду на зазначене, суд першої інстанції безпідставно, всупереч вимогам законодавства задовольнив позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором від 18 вересня 2023 року № 473315-КС-002, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 вересня 2023 року № 473315-КС-002 року у розмірі 80077,80 грн.  відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 633 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                                                  О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                     Л.Д. Поливач
 
                                                                                                А.М. Стрижеус