УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 991/4179/25
провадження № 51-2061 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2025 року,
встановив:
Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 19 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи № 991/4179/25 у кримінальному провадженні № 52023000000000303 від 11 липня 2023 року. 
Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 вересня                     2025 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 вересня 2025 року.
Захисник  ОСОБА_4  звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду як незаконну через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на те, що під час розгляду вказаного провадження суддею Вищого антикорупційного суду не були забезпечені процесуальні права стороні захисту, у тому числі, право заявляти відводи та клопотання, тому ухвала вказаного суду від 19 вересня 2025 року не передбачена КПК України. Водночас апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, порушив засади безпосередності, оскільки подана ним апеляційна скарга стосувалася питання щодо неприйнятності позбавлення сторони захисту під час розгляду заяви про відвід судді можливості заявити відвід судді або іншому учаснику процесу. Враховуючи наведене, стверджує, що ухвала апеляційного суду необгрунтована, невмотивована та не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та винесена з порушенням права обвинуваченого на захист.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, захисник ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду вказаної справи.
Так, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 цього Кодексу, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи наступне.
Згідно з приписами ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Окреме оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову
в задоволенні заяви про відвід судді кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Зважаючи на це, суддя апеляційного суду при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження дійшов правильного висновку про те, що таке рішення суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4
ст. 399 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, твердження захисника щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме, безпідставної відмови у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду, не заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою          захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                            ОСОБА_3