ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" жовтня 2025 р.                                                                   Справа №921/486/23
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                            Бойко С.М.,
суддів:                                                                                                    Бонк Т.Б., 
          Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Бабій М.М.
явка учасників справи: 
від позивача: : не з`явився;
від відповідача: Мацей А.М.- ордер серії ВС №1131326;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився;
від прокуратури: не з`явився;

розглянув апеляційну скаргу Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 11.07.2025,
та апеляційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” № 14_07_25 від 14.07.2025,
на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025, суддя Гевко В.Л., м. Тернопіль, повний текст ухвали складено 03.07.2025
у справі № 921/486/23
за позовом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Подільський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Чернівці, 
до відповідача Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, м. Почаїв, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача-1 державна екологічна інспекція в Тернопільській області, м. Тернопіль, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача-2 Тернопільська обласна державна адміністрація, м. Тернопіль, 
за участі заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації, м. Тернопіль, 
про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки постійному лісокористувачу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та ухвали про залишення позову без розгляду
Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" Філія "Кременецьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Почаївського Свято - Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки постійному лісокористувачу.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 клопотання представника Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, заявленого в судовому засіданні 05.05.2025, про залишення позову без розгляду, задоволено частково. 
Позовну заяву державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”в особі філії “Подільський лісовий офіс” залишено без розгляду, у зв`язку із неявкою без поважних причин представника позивача в судове засідання 28.04.2025. 
В іншій частині клопотання представника відповідача, заявленого в судовому засіданні 05.05.2025, про залишення позову без розгляду, у зв`язку із неявкою без поважних причин представника позивача в судове засідання 05.05.2025,  судом першої інстанції відмовлено.
Короткий зміст заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі
20.05.2025 представник Почаївського Свято - Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою (без номера від 19.05.2025, вх. №3668 від 20.05.2025) про ухвалення додаткового рішення в справі.
У цій заяві просив суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь відповідача Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української православної церкви 175  000,00 грн. судових витрат зі сплати вартості висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічного дослідження № 3505 від 11 листопада 2024 року та 400  000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст додаткової ухвали суду першої інстанції
Додатковою ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 заяву від 19.05.2025 (вх. №3668 від 20.05.2025) представника Почаївського Свято - Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, задоволено частково. У задоволенні клопотання від 26.05.2025 (вх. № 3848 від 27.05.2025) представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Подільський лісовий офіс "Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про зупинення провадження у справі №921/486/23 відмовлено. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Подільський лісовий офіс "Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні вимог про стягнення 360 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 175 000,00 грн судових витрат зі сплати вартості висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічного дослідження № 3505 від 11 листопада 2024 року, відмовлено.
Місцевий господарський суд, врахувавши залишення позову без розгляду, обставини справи та дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 400 000,00 грн є необґрунтованим, неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт і критерієм розумності таких витрат, а також не підтверджує їх реальності. У зв`язку з цим суд виснував, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. 
Витрати відповідача в сумі 175 000,00 грн за експертний висновок суд визнав такими, що не підлягають відшкодуванню, оскільки зазначений висновок був складений у межах кримінального провадження та не має безпосереднього зв`язку з розглядом даної господарської справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги позивача 
15.07.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” № 14_07_25 від 14.07.2025 на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23.
Позивач просить додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 року у справі №921/486/23 – скасувати в частині стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Подільський лісовий офіс "Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В решті додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 року у справі №921/486/23 - залишити без змін.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача
14.07.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 11.07.2025 на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23.
Відповідач просить додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 року у справі №921/486/23 – скасувати в частині відмови у стягненні 360  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 175  000,00 грн. судових витрат зі сплати вартості висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічного дослідження № 3505 від 11.11.2024. 
В решті додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 року у справі №921/486/23 - залишити без змін.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколів передачі справи раніше визначеному складу суду від 14.07.2025 та від 15.07.2025 справу №921/486/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” № 14_07_25 від 14.07.2025 та за апеляційною скаргою Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 11.07.2025 на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі №921/486/23.
Ухвалою від 08.08.2025 прийнято до спільного розгляду апеляційні скарги державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” № 14_07_25 від 14.07.2025 та Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 11.07.2025 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2025.
Ухвалою від 11.08.2025 задоволено заяву представника відповідача - Мацей А.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису 
Ухвалою від 26.08.2025 задоволено заяву представника позивача - Сергійчука Ю.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 розгляд справи відкладено на 17.09.2025.
У зв`язку із перебуванням 17.09.2025 у відпустці судді-члена колегії Бонк Т.Б., розгляд вищевказаної справи 17.09.2025 не відбувся.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 справу №921/486/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.10.2025.
В судове засідання 22.10.2025 з`явився представник відповідача, інші учасники справи в судове засідання не з`явились хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України.
Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про зупинення провадження у справі №921/486/23 до завершення перегляду Верховним Судом ухвали Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2025, якою скасовано вищезазначену ухвалу.
Протокольною ухвалою колегія суддів постановила відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки судом не встановлено обставин та підстав, які б перешкоджали розгляду апеляційних скарг сторін на додаткову ухвалу, що оскаржується.
В судовому засіданні 22.10.2025 представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги просив її задоволити. Щодо задоволення апеляційної скарги позивача заперечив.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Переглянувши додаткову ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, з огляду на таке.
Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 позовну заяву державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”в особі філії “Подільський лісовий офіс” до Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки постійному лісокористувачу - залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
20.05.2025 представник Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. 
Додатковою ухвалою від 28.05.2025 заяву задоволено частково та стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Подільський лісовий офіс" на користь Почаївського Свято-Духівського монастиря 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; у решті вимог, зокрема щодо стягнення 360 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 175 000,00 грн вартості експертного висновку, відмовлено. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1  ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 зазначила, що аналіз положень ст. 244 ГПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Зазначена правова позиція узгоджується також із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20, Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 910/14228/21, від 22.10.2019 у справі № 922/2665/17, від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18, від 17.02.2021 у справі № 522/17366/13-ц, від 25.03.2021 у справі № 640/15192/19.
Отже, скасування первісного судового рішення, ухваленого за результатом вирішення спору по суті, є самостійною підставою для скасування і додаткового судового рішення до нього, прийнятого згідно  ст. 244 ГПК України.
Таких висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 31.10.2023 у справі № 910/3134/22, від 20.09.2023 у справі № 910/3453/22.
В силу ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 у справі № 921/486/23 апеляційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” б/н від 22.05.2025 в справі №921/486/23 – задоволено. Апеляційну скаргу Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 21.05.2025 – залишено без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі №921/486/23 в частині залишення позову без розгляду скасовано та передано на розгляд до Господарського суду Тернопільської області. 
За таких обставин, беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 130 ГПК України, враховуючи, що оскільки ухвала Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі №921/486/23 про залишення позову без розгляду скасована згідно постанови Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 з направленням справи для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області, то підлягає скасуванню також і додаткова ухвала Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23, як фактично похідне судове рішення, і, в свою чергу, без процесуальної необхідності надавати оцінку аргументам апеляційної скарги щодо оскарження такої додаткової ухвали.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Додаткова ухвала Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23 підлягає скасуванню в частині задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн, в іншій частині — залишається без змін. Відповідно, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача — залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 129, 244, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви б/н від 11.07.2025 на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 в справі № 921/486/23 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Подільський лісовий офіс” № 14_07_25 від 14.07.2025 на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 в справі № 921/486/23 – задоволити.
Додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23 – скасувати в частині стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Подільський лісовий офіс "Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь Почаївського Свято-Духівського монастиря Тернопільської єпархії Української Православної Церкви 40 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
В решті додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.05.2025 у справі № 921/486/23 – залишити без змін.
Справу № 921/486/23 повернути до Господарського суду Тернопільської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                        Бойко С.М.

Судді                                                                                          Бонк Т.Б.
          
                                                                                                    Якімець Г.Г.