ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/2620/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (суддя Науменко В.В.) у справі №340/2620/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                   В С Т А Н О В И В:     

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за період з 01.06.2017 року по 28.02.2018 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за період з 01.06.2017 року по 28.02.2018 року, із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №  44 від 15.01.2004;
3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за період з 01.03.2018 року по 01.03.2019 року, з 22.04.2021 року по 19.07.2022 року та з 21.01.2025 року по 21.04.2025 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, для подальшої індексації із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення 
ОСОБА_1  (ідентифікаційний  номер   НОМЕР_4 )  за  період з 01.03.2018 року по 01.03.2019 року, з 22.04.2021 року по 19.07.2022 року та з 21.01.2025 року по 21.04.2025 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін, для подальшої індексації із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року.
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період проходження військової служби.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено частково:
визнано бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 року по 28.02.2018 року та за період з 01.03.2018 року по 01.03.2019 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 протиправною;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) перерахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексації грошового забезпечення січня 2008 року як базового місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, а також за період з 01.03.2018 по 01.03.2019 включно відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого      постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у розмірі 1131,15 грн. на місяць та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано тим, що індексація грошового забезпечення позивача передбачена нормами діючого законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправні дії відповідача в питанні нарахування та виплати її позивачеві в період проходження військової служби.
При цьому, суд першої інстанції, визначивши право позивача на індексацію за спірний період, в якому індексацію не було нараховано та виплачено відповідачем, вказав на те, що «базовим місяцем» для нарахування індексації за період з 01.06.2017 по 28.02.2018 є січень 2008 року.
Також суд дійшов висновку про безпідставне не нарахування і не виплату позивачу індексацію – різницю за період з 01.03.2018 по 01.03.2019.
Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що з 25.03.2019 позивач припинив трудові відносини з відповідачем, а новий період таких правовідносин розпочався лише з 22.04.2021 (укладено новий контракт). З цих підстав суд дійшов виснвоку, що у позивача відсутнє право для нарахування й виплати індексації-різниці відповідно до приписів абзацу 4, 5, 6 Порядку №1078 як за період з 22.04.2021 року по 19.07.2022 року, так і з 01.01.2025 по 21.01.2025.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині незадоволених позовних вимог, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що при переведенні на інше місце служби грошове забезпечення індексується з урахуванням раніше нарахованої індексації, що означає те, що при переведенні на нову посаду або місце служби індексована частина грошового забезпечення зберігається і переноситься на нове місце роботи.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив службу у складі військовій частині НОМЕР_1 за контрактом у період з червня 2017 року по березень 2019 року.
З 22.04.2021 позивачем укладено новий контракт з військовою частиною НОМЕР_1 , в якій він проходить службу по теперішній час.
15.01.2025 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом на отримання інформації про розміри та періоди нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2022 року та просив перерахувати вказану виплату за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року, а також за період 28.02.2018 та з 31.12.2022 року перерахувати із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (а.с. 11).
Відповідач у відповідь листом від 21.01.2025 року №69/13-27 поінформував заявника про відсутність підстав для здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення за спірний період. Суми індексації розраховані з врахуванням базового місяця січня 2016 року (а.с. 12-13). 
Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, оскаржено в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обгрунтованості, в частині незадоволених позовних вимог.
Відмовляючи в задоволенні позову, в частині заявлених вимог щодо виплати індексації відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”  за період з 22.04.2021 року по 19.07.2022 року, та з 01.01.2025 по 21.01.2025, суд першої інстанції фактично виходив з того, що 25.03.2019 позивач припинив трудові відносини з відповідачем, а новий період таких правовідносин розпочався лише з 22.04.2021 (укладено новий контракт), що свідчить про відсутність у позивача права на виплату індексації відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”.
Позиція позивача фактично полягає в тому, що індексація нараховується з наростаючим підсумком, а тому повинна застосовуватися і до нового грошового забезпечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що індексація грошового забезпечення здійснюється з наростаючим підсумком, враховуючи індекси споживчих цін за попередні періоди, починаючи з місяця, наступного за місяцем підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. У спірному випадку таке підвищення грошового забезпечення військовослужбовців мало місце у березні 2018 року на підставі положень постанови КМУ №704.
В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у спірному випадку позивачем заявлено вимоги про виплату індексації у фіксованій сумі на підставі абзаців 3, 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, так званої індексації-різниці.
З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078  дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду; суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.
Звідси випливає висновок про те, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується. Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
Тобто, підсумовуючи можливо зробити висновок про те, що індексація-різниця виплачується працівнику, який перебуває у трудових відносинах з підприємством, організацією, установою. При цьому, розмір індексації-різниці нерозривно пов`язаний з розміром підвищення грошового доходу по відношенню до суми індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Отже, якщо працівник звільнився з підприємства, організації, установи, а в подальшому знову працевлаштувався до цього підприємства, організації, установи, то він втрачає право на індексацію-різницю, яка виникла внаслідок того, що розмір підвищення грошового доходу (у спірному випадку березень 2018 року) не перевищував суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, оскільки для набуття права на індексацію-різниці, при новому працевлаштуванні, необхідна наявність таких умов як підвищення розміру грошового доходу так і те, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Оскільки після укладення позивачем нового контракту на проходження військової служби (22.04.2021) розмір грошового забезпечення військовослужбовців не підвищувався (Урядом не приймалося відповідного рішення), то і відсутні підстави стверджувати про наявність у позивача права на виплату індексації-різниці.
З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо виплати індексації відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”  за період з 22.04.2021 року по 19.07.2022 року, та з 01.01.2025 по 21.01.2025, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
                                                            У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі №340/2620/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.328, 329 КАС України.

          Повне судове рішення складено 19.09.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров