ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/10376/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року (головуючий суддя Маковська О.В.)
в адміністративній справі №160/10376/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській  області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 22.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому  просила:
-визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у незастосуванні при розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком, показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки, при призначенні пенсії за віком;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням їй пенсії за віком, тобто 2021-2023 роки, з 04.03.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №1788 «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон №1788), набувши право на пенсію за віком звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, під час розрахунку середнього заробітку, на думку позивача, відповідачем протиправно не застосовано показник середньої заробітної плати за 2021 – 2023 роки, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.                                         Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незастосуванні при розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком, показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки, при призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням їй пенсії за віком, тобто 2021-2023 роки, з 04.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.           Рішення суду мотивоване тим, що в даному випадку призначення пенсії позивачу відповідно до Закону №1058 за його заявою відбулося вперше, тому частина 3 статті 45 Закону №1058 не регулює спірні правовідносини, отже відповідні посилання відповідача є необґрунтованими.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що підстави для показника середньої заробітної плати за 2021, 2022, 2023 роки при переведенні на інший вид пенсії були відсутні, оскільки зазначений показник застосовується у 2024 році для осіб, які звернулися за призначенням пенсії вперше. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2016 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788.
В подальшому, 04.03.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.
Відповідно до Рішення від 11.03.2024 №912400173006 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
З матеріалів справи вбачається, що при переведення на пенсію за віком застосовано середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 10796.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо незастосуванні відповідачем при розрахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її   особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії за віком наведені у статті 26 розділу ІІІ ("Пенсії за віком у солідарній системі") Закону №1058-IV. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп х Кс, де: 
П - розмір пенсії, у гривнях; 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; 
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Стаття 40 Закону №1058-IV передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. 
Частина 2 вказаної норми встановлює, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: 
Зп = Зс х (Ск : К), де: 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;  
Зс -   середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з   центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.   
Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. 
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1   + Кз2   + Кз3   + ... + Кзn); 
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Згідно пунктів 2, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за   списком N 1   та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за   списком N 2   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:
1) особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону (№1058-IV) в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого   Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII.
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення   Закону України "Про пенсійне забезпечення"  №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 3   статті 45 Закону №1058-IV   установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що частиною 3   статті 45 Закону №1058-IV   установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. 
Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої   Законом №1058-IV. 
Однак у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом (ЗУ №1058-IV  ), а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Зокрема, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач після призначення пенсії за вислугою років (з серпня 2016 року) продовжила працювати, та працює на даний час, що підтверджується записами трудової книжки позивачки.
Оскільки позивачка продовжила працювати з моменту призначення пенсії, то трудовий стаж позивача збільшився, що безумовно вплинуло на показники, що формують рівень пенсійних виплат.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачці було призначено пенсію за вислугу років в серпні 2016 року згідно   статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII.
При цьому, записи трудової книжки позивачки підтверджують, що після призначення пенсії за вислугу років вона продовжила працювати з 01.10.2028 на посаді інструктора з фізичної культури на 0,75 ставки у Комунальному закладі «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №149» та станом на 04.09.2023 (продовжує працювати) (а.с.43 з/с).
Водночас, вказаний Закон №1788-XII передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон №1058-IV.
Для призначення пенсії за віком відповідно до   Закону №1058-IV   позивачка звернулася 04.03.2024 року.
Статтею 55 Закону №1788-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років)   визначено окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років.
Зокрема, пунктом е) статті 55 Закону №1788-XII передбачено, що мають право на пенсію за вислугу років працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 7 Закону №1788-XII   передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. 
При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. 
Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. 
У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивачка продовжила працювати після призначення пенсії за вислугу років і набула право на призначення пенсії за віком згідно ЗУ №1058, то у даному випадку мало місце не переведення з пенсії за вислугою років, передбаченої   Законом України «Про пенсійне забезпечення», а призначення пенсії за віком, що передбачена   Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   (тобто призначення пенсії за віком відбулося вперше, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону).
Статтею 10 Закону України №1058-IV  передбачено право вибору пенсійних виплат, так, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
При цьому, особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Отже, позивач, продовживши працювати до 60-ти річного віку набув право на пенсію за віком, що передбачена Законом №1058-IV.
При цьому, позивач за своїм вибором має право залишитися на пенсії за вислугою років, або подати заяву для призначення пенсії за віком згідно Закону №1058-IV.
Натомість, оскільки призначення пенсії за віком відбувається вперше, то слід застосовувати при призначенні такої пенсії показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення т.т. за 2021-2023 роки.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №577/2576/17, Верховного Суду у постановах від 31.07.2019 року у справі №720/208/17, від 18.08.2020 року по справі №263/6611/17, від 27.11.2024 року у справі № 560/11681/23 та від 16.01.2025 року у справі № 580/4901/22, від 31.01.2025 року у справі №200/1478/24.          
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 13.10.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова