Справа № 456/5458/24                        Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/1890/25                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        21 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
за участю: ОСОБА_1 , представника АТ «ОГС «Львівгаз» -
Пучак І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» про порушення права на газопостачання,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» (далі – АТ «ОГС «Львівгаз»), в якому просив визнати дії відповідача неправомірними і зобов`язати поновити постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 , а також відшкодувати затрати позивача: судовий збір у розмірі 1220,00 грн; сплачену вартість за доставку газу (за період з XI 21 по X 24) у розмірі 1857,45 грн; електроплитку – 1099,00 грн; бензогенератор – 7999,00 грн; інфляції по видатках – 1643,31 грн; послугу комп`ютерно-ділового центру по набору тексту позовної заяви друку її, копіювання в сумі 222,00 грн, а всього – 14 040,76 грн.
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору позивач покликався на те, що 22.10.2021 відповідач, не повідомивши його про причину припинення газопостачання, перекрив вхідний кран по вул. Ушневича, 18, м. Сколе, опломбувавши його. 12.07.2022 позивач звернувся до АТ «ОГС «Львівгаз» для пояснення причини припинення газопостачання та 05.08.2022 отримав відповідь і Акт № СК126 про припинення газопостачання, де зазначалось, що газопостачання по АДРЕСА_1 , припинено у зв`язку з порушенням позивачем правил техніки безпеки. 21.11.2022 позивач знову звернувся до відповідача з проханням надати фактичні докази порушення ним правил техніки безпеки, які могли б привести до аварійної ситуації по АДРЕСА_1 . У своїй відповіді від 18.12.2022 відповідач посилається на наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015, зокрема ст. 28 п. 3.2 та 3.3 розділу III, однак, не надає жодних фактичних доказів порушення позивачем правил техніки безпеки, які могли б привести до аварійної ситуації по АДРЕСА_1 . Жодних боргів перед відповідачем позивач не має. Вважає, що АТ «ОГС «Львівгаз»не мав жодних законних підстав на припинення газопостачання по АДРЕСА_1 . Незважаючи на припинення подачі газу по АДРЕСА_1 позивач проводить оплату за доставку газу щомісячно в розмірі 53,07 грн і заборгованості перед відповідачем не має. Так за період з листопада за 2021 по жовтень 2024 позивачем сплачено за доставку газу 1857,45 грн. Для приготування їжі, позивач придбав електроплитку вартістю 1099,00 грн та бензиновий генератор потужністю 2,8 кВт для розігріву та приготування їжі. Вартість генератора 7999,00 грн. Всі вищевикладені видатки позивач поніс з вини відповідача, і складають вони 9098,00 грн.
У зв`язку із вище наведеним позивач просив задовольнити його позов.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2025 позов задоволено.
Визнано дії АТ «ОГС Львівгаз» неправомірними.
Зобов`язано АТ «ОГС Львівгаз» поновити постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з АТ «ОГС Львівгаз» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1220 грн, та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 222 грн, а всього – 1442,00 грн.
Рішення суду оскаржило АТ «ОГС «Львівгаз».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що 07.06.2021 АТ «Львівгаз» припинено позивачу газопостачання споживачу ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням правил техніки безпеки. Споживач ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз» із заявою про відновлення газу не звертався та не оплачував грошових коштів за відновлення газопостачання. Окрім того, зобов`язати АТ «Львівгаз» відновити газопостачання станом на момент звернення до суду неможливо, оскільки АТ «Львівгаз» не є Оператором ГРМ з 01.09.2023. Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 №1595 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу АТ «Львівгаз». Перелічені позивачем побутові електричні засоби, які ним купувались є такими, які кожна людина може придбати для власних потреб щоденного використання. Купівля позивачем електричних приладів не свідчить про те, що дані прилади придбавались внаслідок неправомірних дій АТ «Львівгаз». Більше того, належних доказів такого матеріали справи не містять, а фіскальні чеки не підтверджують наявність шкоди, протиправність поведінки особи, що завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом – шкодою. Припинення газопостачання споживачу не звільняє споживача від обов`язку по сплаті вартості наданої послуги з розподілу природного газу.
Просить суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «ОГС «Львівгаз» - Пучак І.А. підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Послуги з газопостачання надає АТ «ОГС «Львівгаз».
З акту № Ск-126 на припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв від 22.10.2021, складеного представником Стрийське відділення АТ «Львівгаз» в особі м-р Корчинський М.М., с-р ОСОБА_2 , вбачається, що у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , припинено газопостачання у зв`язку з порушенням правил техніки безпеки, пломба №1234227964, місце встановлення кран 25.
Відповідно до повідомлень №790-Лв-13257-0822 від 03.08.2022 та №790-Лв-22534-1222 від 15.12.2022, представниками АТ «Львівгаз» надано відповіді на звернення ОСОБА_1 про припинення газопостачання. Зокрема, зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 було припинено газопостачання шляхом опломбування вхідного крана через порушення Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міненерговугілля від 15.05.2015 № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи – суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
За нормами статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені права та обов`язки споживача. Зокрема, споживач має право, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів (пункт 4 частини першої цієї статті). Споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (пункт 3 частини другої, частина третя цієї статті).
Згідно з пунктом 1 підрозділу 7 розділу V Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:
відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача (пункт 4 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем у цій же редакції).
Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування (пункт 5 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем у цій же редакції).
Відповідно до пункту 5.7 Правил безпеки системи газопостачання підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої – третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що припинення газопостачання до будинку позивача відбулося у зв`язку з порушенням правил техніки безпеки.
Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, в акті про порушення не вказано, які саме порушення правил техніки безпеки були допущені споживачем, що зумовило необхідність припинення газопостачання до його будинку. 
Крім цього, відповідачем ні у суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи, не зазначено конкретних порушень ОСОБА_1 правил техніки безпеки, які стали підставою для припинення газопостачання, як і не надано жодних доказів порушення позивачем правил техніки безпеки газопостачання.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що газопостачання до будинку позивача було припинено безпідставно із порушення вимог Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, тому дії відповідача є неправомірними, тому позов слід задовольнити.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 21.11.2025

Головуючий                
                                       
Судді