ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2002/25 Справа № 243/2618/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воронков Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 жовтня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2025 року, якою,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Обставини встановлені судом першої інстанції 
Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2025 року о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Слов`янськ, по вул. Центральна, буд. №27, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, н/з НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із залученням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», отриманий результат склав 1,52 % проміле, тест №823. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:
З таким судовим рішення не погодився захисник Александров Д.О. та оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування свої вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та яка винесена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права. У ході розгляду справи судом першої інстанції не було забезпечено належного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Вказує на безпідставну відмову суду в допиті працівників поліції, залишення без реагування клопотання захисту про виклик працівників поліції для допиту та побудова постанови вийнятково на однобічній інформації без змагальності, що є грубим порушенням ст.268 КУпАП, ст.280 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням принципів рівності сторін, змагальності та презумпції невинуватості.
Наголошує на маніпуляціях та психологічному тиску на водія ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав допустимими докази, зібрані працівниками поліції без надання цим доказам повної процесуальної оцінки відповідно до вимог ст.251 КУпАП. Суд не дослідив походження та обставини отримання доказів наявних в матеріалах справи та не проаналізував їх належним чином.
Вказує на відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент сп`яніння, адже жодного відеозапису, що достовірно зафіксував би момент руху, немає.
Апелянт наголошує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням Порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2015 року.
Вказує на неодноразові заяви ОСОБА_1 про свою незгоду з результатами огляду та виявлення бажання проходження повторного огляду в закладі охорони здоров`я, попри це поліцейські не вжили жодних дій для організації транспортування водія до медичного закладу.
Наголошує, що суд першої інстанції повністю спирався на версію подій, викладену працівниками поліції у складених ними матеріалах, не забезпечивши жодної перевірки цих тверджень у відкритому змагальному процесі, за участі захисника. Таким чином, у справі має місце однобічна, виключно обвинувачувальна оцінка доказів.
Позиції сторін в суді:
В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
В судовому засіданні захисник Александров Д.О. апеляційні скарги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав зазначених в них. Не заперечував проти розгляду справи без участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Александрова Д.О. який діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення 21.04.2025 року захисником Александровим Д.О., який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано клопотання про виклик у судове засідання для допиту працівників поліції, які складали адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП та надання можливості стороні захисту поставити запитання працівникам поліції щодо обставин справи з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин. Але судом першої інстанції дане клопотання було проігноровано, що призвело до порушення прав та свобод учасників справи, порушення приписів чинного законодавства та не надано захиснику можливості поставити запитання працівникам поліції щодо обставин справи з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що є порушенням права на справедливий судовий розгляд та є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та ст.268 КУпАП.
В матеріалах справи, відсутні будь-які підтвердження того, що суд першої інстанції намагався забезпечити можливість захиснику задати питання працівникам поліції, які складали адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП та надання можливості стороні захисту поставити запитання працівникам поліції щодо обставин справи з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин.
Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як істотні та такі, що тягнуть за собою скасування судового рішення із постановленням нового.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.
Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Статтею 53 вищезазначеного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до п. 6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд встановив, що 21.03.2025 року о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Слов`янськ, по вул. Центральна, буд. №27, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, н/з НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із залученням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», отриманий результат склав 1,52 % проміле, тест №823. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984230 від 21.03.2025 року; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Алкотест Драгер 6820»; 
-чек - тестом «Алкотест Драгер 6820» № 823 від 21.03.2025 року з результатом 1,52% проміле; 
-свідоцтвом про повірку газоаналізатора «Drager Alcotest 6820»; 
-відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, що стало підставою для пропонування проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника Александрова Д.О. щодо недоведеності факту керування транспортним засобом, оскільки він підтверджений наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому видно, що  ОСОБА_1 не заперечує факт того, що керував транспортним засобом, сам факт руху зафіксований на відео (00:02:25), і чітко видно як зупиняється ТЗ і з нього виходить водій ОСОБА_1 .
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Щодо доводу апеляційної скарги про проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням Порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2015 року.
Оцінивши долучений до матеріалів справи відеозапис, суд апеляційної інстанції, враховуючи відображені на відеозаписі події проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, вважає даний довод апеляційної скарги необґрунтованим.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення або провокації з їх боку до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

На відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 добровільно погодився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер». Не погодившись з результатом огляду, ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він спочатку погодився, а потім в чіткій та зрозумілій формі відмовився та погодився з результатом технічного засобу «Драгер», про що поставив підпис в чек-тесті газоаналізатора «Драгер 6820» № 823 від 21.03.2025 року, будь-яких заперечень не вказав. Поведінка працівників поліції є послідовною, толерантною, жодного тиску або спонукання до вчинення дій, з боку працівників поліції, на відеозапису судом не встановлено. 

Досліджений апеляційним судом відеозапис містить зафіксованими всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис неналежним доказом.

Відеозапис містить зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння .
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. задовольнити частково.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на рахунок отримувача: UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн., рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: