ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р. 	Справа № 520/17447/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.08.25 по справі № 520/17447/23
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, що полягає у не вчиненні дій з перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з оновленою довідкою № ФХ116804 від 17.05.2023 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ116804 від 17.05.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснивши виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.
Рішення суду набрало законної сили 05.10.2023.
17 жовтня 2023 року Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі №520/17447/23.
Від позивача до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява, в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій ОСОБА_1 просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Харківський окружний адміністративний суд від 04.09.2023 у справі №520/17447/23 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ116804 від 17.05.2023, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснивши виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 274116,99 грн.
В обґрунтування вказаної заяви зазначив зокрема, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі № 520/17447/23 не виконано в повному обсязі, оскільки за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 лише нараховано різницю в пенсії у розмірі 274116,99 грн, однак вказана сума відповідачем не виплачена. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 04.09.2023 року по справі № 520/17447/23 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та ухвалити постанову, якою змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Харківський окружний адміністративний суд від 04.09.2023 у справі №520/17447/23 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ116804 від 17.05.2023, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснивши виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 274116,99 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, зміна способу не може вважатися прийняттям нового рішення.
На виконання рішення у цій справі відповідачем самостійно розраховано різницю у розмірі 274116,99 грн, тому зазначення саме цієї суми, як предмету стягнення, узгоджується з позицією відповідача.
Між тим, судом першої інстанції не враховано зміни у процесуальному законодавстві, які мають застосовуватися відповідно до частини третьої статті 3 КАС України, за якими провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а саме що з 19 грудня 2024 року законодавцем шляхом внесення змін до КАС України Законом № 4094-ІХ унормовано питання невиконання суб`єктом владних повноважень судових рішень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання, зокрема, пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, й наслідком такого невиконання є зміна способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Посилався на висновки судів апеляційної інстанції викладені, зокрема у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2025 у справі №340/8497/21, П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі №420/4453/21, від 26.03.2025 у справі №420/9796/22, Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №620/303/23, Першого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі №200/4350/22, у справі №200/11618/21, у справі №200/6940/23.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Статтею 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024).
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ116804 від 17.05.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснивши виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.06.2025 №2000-0203-8/94930, відповідач зазначив, що різницю в пенсії, обчислену за рішенням суду за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. 
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФХ 116804/2 сума до виплати становить 274116,99 грн.
Суд першої інстанції вважав, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач у справі, який є боржником, відмовляється виплачувати ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №520/17447/23.
Разом з тим, судом першої інстанції невраховано, що ст. 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX від 21.11.2024) включає самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Як вбачається з матеріалів справи, спір у справі №520/17447/23 стосувався перерахунку та виплати пенсії позивачу в належному розмірі.
Як наслідок, суд першої інстанції мав встановити чи виконано судове рішення у цій справі та у випадку його невиконання дослідити, протягом якого строку з дня набрання законної сили судовим рішенням останнє не виконується.
Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/17447/23 (05.10.2023) до часу вирішення питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення як в суді першої, так і апеляційної інстанції заборгованість з перерахованої позивачу пенсії в розмірі 274116,99 грн залишається не виплаченою.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у своїх запереченнях зазначило, що виплату нарахованих різниць в пенсії за відповідний період буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.
Разом з тим, відповідачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції жодних доказів, що свідчили б про вжиття ним заходів з метою виконання судового рішення в частині виплати позивачу заборгованості.
Враховуючи, що судове рішення не виконується відповідачем більше року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення у цій справі.
Натомість, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви позивача.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Стосовно посилань апелянта на висновки судів апеляцінйої інстанції, зокрема, Третього апеляційного адміністративного суду у постанові від 15.03.2025 у справі №340/8497/21, П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 28.05.2025 у справі №420/4453/21, у постанові від 26.03.2025 у справі №420/9796/22, Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 20.05.2025 у справі №620/303/23, Першого апеляційного адміністративного суду у постанові від 10.04.2025 у справі №200/4350/22, у справі №200/11618/21, у справі №200/6940/23, колегія суддів відхиляє, оскільки в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 2 частиною 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір не справляється за подання: заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частина п`ята статті 7 Закону України "Про судовий збір").
На виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України "Про судовий збір" та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.
Враховуючи викладене, повернення помилково сплаченого судового збору вирішується відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів від 03.09.2013 № 787.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 25.09.2020 у справі №340/2712/19 та від 15.07.2020 у справі № 183/7140/16.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваній ухвалі, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/17447/23 - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою, змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 по справі № 520/17447/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 274116,99 (двісті сімдесят чотири тисячі сто шістнадцять гривень 99 коп.) грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова    В.А. Калиновський