ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року 
м. Черкаси   

Справа № 705/5903/24		
Провадження № 22-ц/821/1872/25		
Категорія: 305010900 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І.,  Новікова О.М. 
за участю секретаря: Руденко А.О.  

учасники справи: 
позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ»,
представник позивача: адвокат Сечка Сергій Володимирович,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - адвоката Сечка Сергія Володимировича на заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Жежер Ю.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області) у справі за позовом  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, - 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

24 жовтня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі -ПрАТ «СК «УСГ») звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до  ОСОБА_1  про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.  
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 18.11.2023 о 21 год 00 хв у м. Вознесенську, по вул. Соборності, біля буд.117-а сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 473/6576/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «УСГ» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-00037 від 01.04.2023 та додатку № 1 до договору страхування № 28-2802-00037 від 01.04.2023.
Власник пошкодженого транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.
Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 01.12.2023; рахунку №С0000008705 від 23.11.2023; страхового акту № ДККА-85098 від 11.12.2023; розрахунку суми страхового відшкодування від 11.12.2023.
Позивач вказує, що ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 196 724,10 грн.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_3 , була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214013371, у зв`язку з чим ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» в розмірі 143 944,86 грн.
У досудовому порядку на адресу відповідача було направлено лист-претензію від 04.01.2024 № 3491 УСГ/АСА з пропозицію сплатити борг у розмірі 52 779,24 грн. У відповідь на претензію відповідачем було сплачено частину боргу у розмірі 31 667,55 грн.
Вказує, що відповідач, як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-00037 від 01.04.2023 та додатку до договору страхування № 28-2802-00037 від 01.04.2023 та сумою страхового відшкодування, виплаченому за полісом № 214013371 та за вирахування частини сплаченої винуватцем ДТП суми, а саме: 196 724,10 грн - 143 944,86 грн – 31 667,21 грн = 21 111,69 грн. 
На підставі вищевикладеного, позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 21 111,69 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн. 

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року цивільну справу № 705/5903/24 (провадження №2/705/949/25) за позовом ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – направлено на розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області за підсудністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що вартість матеріального збитку ніким не оспорюється і встановлена як актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість), так і розрахунком суми страхового відшкодування, проведеного фахівцем ПрАТ «СК «УСГ», яка становить 196 724,10 грн. Величина втрати товарної вартості не визначалась та її оцінки ніхто не проводив.
Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування зносу транспортного засобу не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що строк експлуатації пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» не перевищував одного року.
Відповідно до п. 7. 38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років.
Таким чином, втрати вартості КТЗ, в тому числі, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, судом не встановлено.
Отже, оскільки не встановлено втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, що є законодавчим обмеженням щодо відшкодування шкоди страховиком, то відсутні підстави для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на страхувальника (винну особу).
Отже, виплата регресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі, меншому ніж визначена сума матеріального збитку, суперечить вказаним нормам, та відповідно не покладає на винну особу обов`язку сплати різниці між фактичними збитками та виплаченою сумою страхового відшкодування.
З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки ««Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 ПАТ «СК «УСГ» повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт), а таких обмежень судом не встановлено, то і відсутні підстави для стягнення такої різниці з відповідача як заподіювача шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій  08 вересня 2025 року через засоби поштового зв`язку, представник ПрАТ «СК «УСГ» - адвокат Сечко С.В., вважаючи, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просив скасувати рішення  Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Мотивація апеляційної скарги аналогічна мотивам, викладеним в позовній заяві, крім того, адвокат посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17, від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та інші.
       Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини даної справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції 

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 18.11.2023 о 21:00 в м. Вознесенську, по вул. Соборності, біля буд.117-а, керуючи належним ОСОБА_2 транспортним засобом «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Соборності та пров. Гастелло, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу транспортному засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення; в результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, завдано механічні пошкодження транспортним засобам з матеріальними збитками.
Відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 15.12.2023 (а.с. 4).
Цивільно – правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «СК «УСГ», згідно з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 – 2802-00037 від 01.04.2023, з врахуванням додатку № 1 до договору страхування № 28-2802-00037 від 01.04.2023. Строк дії договору з 00:00 год 01.04.2023 до 24:00 год 31.12.2023 (а.с. 5 - 16).
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ТОВ «ФК «Авіор», випущений 2021 року та 26.01.2022 проведена його перша реєстрація (а.с. 17).
Таким чином, на момент ДТП строк експлуатації пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» не перевищував одного року.
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування ТОВ «Фірма Ерідон» звернулась до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про подію, яка мала місце 18.11.2023 о 00:00 за адресою м. Вознесенськ вул. Соборності Миколаївської області, внаслідок ДТП сталося пошкодження забезпеченого транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , інше авто скоїло зіткнення із даним авто, ТЗ належить ТОВ «Фірма Ерідон» (а.с. 18).
Перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано в акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.12.2023 (а.с. 19 - 26).
Відповідно до рахунку № НОМЕР_5 від 23.11.2023 ТОВ «Автогранд Миколаїв» вартість ремонту транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 складає 196 724,10 грн (а.с. 20).
Пошкодження автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 зафіксовані в акті огляду транспортного засобу від 01.12.2023 та проведені представником страхової компанії, повністю відповідають виставленому рахунку відновлювального ремонту, проведеного ТОВ «Автогранд Миколаїв».
Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «УСГ» від 11.12.2023, сума страхового відшкодування автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП становить складає 196 724,10 грн (а.с. 22).
Так, відповідно до даного розрахунку дійсна вартість ТЗ на момент настання страхового випадку складає 1 007 321,80 грн, знос транспортного засобу на день страхового випадку не встановлено.
Відповідно до страхового акту № ДККА – 85098 від 11.12.2023, ПрАТ «СК «УСГ» прийняло рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 196 724,10 грн на рахунок ТОВ «Автогранд Миколаїв», відповідно до умов договору страхування №28 – 2802-00037/00326 від 31.03.2023 за забезпечений транспортний засіб «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 21).
Відповідно до платіжної інструкції № 99831 від 11.12.2023, ПрАТ «СК «УСГ» перерахувало на рахунок «Автогранд Миколаїв» грошові кошти в сумі 196 724,10 грн, призначення платежу: страхове відшкодування 28-2802-00037/00326 від 01.04.2023, страховий акт ДККА-85098 від 11.12.2023, ТОВ «Фірма Ерідон», рахунок № НОМЕР_6 від 23.11.2023 (а.с. 23).
Таким чином, ПрАТ «СК «УСГ», як страховик пошкодженого автомобіля (позивач) повністю виконало зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 – 2802-00037 від 01.04.2023.
Цивільно – правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ2110» (винуватця ДТП), реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно з полісом №214013371, який станом на 18.11.2023 був діючий (а.с. 24).
ПрАТ «СК «УСГ» за № 49940 від 13.12.2023 на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» надіслало заяву на виплату (страхового) відшкодування, відповідно до якої просить на підставі ст. 993, 1191 ЦК України сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 196 724,10 грн на підставі договору ЕР - 214013371 (а.с. 25).
Відповідно до платіжної інструкції від 22.12.2023, ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» грошові кошти в сумі 143 944,86 грн, призначення платежу: страхове відшкодування згідно з регресною вимогою № 49940 від 13.12.2023 (а.с. 27).
ПрАТ «СК «УСГ» за № 3491 УСГ/АСА від 04.01.2024 на адресу ОСОБА_1 надіслало претензію, відповідно до якої страхова компанія просить перерахувати на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування) в сумі 52 779,24 грн, оскільки страхова компанія оплатила витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (а. с. 28).
Згідно з платіжними інструкціями від 25.01.2024, 01.03.2024 та від 28.03.2024 ОСОБА_1 на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» сплатив грошові кошти в сумі 10 555,85 грн, 10 555,85 грн та 10 555,85 грн, призначення платежу: регресивний платіж згідно претензії № 3491 УСГ/АСА, відповідно (а.с. 29 - 31).

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
У частинах першій та третій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Розрізняють добровільну і обов`язкову форми страхування.
Добровільна форма страхування побудована на дотриманні таких принципів: – добровільне страхування діє на добровільних засадах. За ним страхові відносини оформляються договором страхування, який укладається відповідно до правил страхування. Правила страхування розробляються страховиком самостійно для кожного виду страхування. В них визначаються загальні умови і порядок здійснення конкретним страховиком окремих видів страхування; – вибіркове охоплення добровільним страхуванням. Воно пов`язане з тим, що не всі страхувальники виявляють бажання брати в ньому участь;
– добровільне страхування завжди обмежено терміном страхування. При цьому початок і закінчення терміну оговорюється в договорі. Безперервність добровільного страхування можна забезпечити тільки шляхом повторного переукладання договорів на новий термін;
– страхове забезпечення з добровільного страхування залежить від бажання страхувальника.
Обов`язкове страхування встановлює держава з метою захисту інтересів не лише окремих страхувальників, а й суспільства в цілому. Це визначальна відмінність.
Для здійснення обов`язкового страхування уряд встановлює порядок і правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування, максимальні розміри страхових сум, тарифи та методику актуарних розрахунків.
Договір страхування – це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право – обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок – подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.
За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження№ 14-176цс18).
           Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року, справа № 154/2094/16-ц, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 473/6576/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
Також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2110» (винуватця ДТП) д.р.н НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214013371.
Власник пошкодженого автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 01.12.2023; рахунку № С0000008705 від 23.11.2023; страхового акту № ДККА-85098 від 11.12.2023; розрахунку суми страхового відшкодування від 11.12.2023 11 грудня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового в розмірі 196 724,10 грн на рахунок ТОВ «Агрогранд Миколаїв».
Отже, позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
Також встановлено, що в порядку регресу ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» в розмірі 143 944,86 грн, призначення платежу: страхове відшкодування згідно з регресною вимогою №49940 від 12.12.2023.
Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, вказав, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Тобто, страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу та франшизи, а за решту – безпосередній винуватець.
Враховуючи, що транспортний засіб «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2021 року випуску та 26.01.2022 проведена його перша реєстрація, строк експлуатації якого на час ДТП становив більше року, тобто при визначенні суми страхового випадку не застосовувався коефіцієнт фізичного зносу.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п. 7. 38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років.
Таким чином, втрати вартості КТЗ, в тому числі, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, судом не встановлено та не спростовано позивачем під час апеляційного розгляду.
Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що строк експлуатації автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить більше 1 року, тому втрати вартості КТЗ , в тому числі, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, судом не встановлено, що є законодавчим обмеженням щодо відшкодування шкоди страховиком, тому відсутні підстави для покладення обов`язку з відшкодування школи на страхувальника (винну особу).
       Помилковими є посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що ПАТ «НАСК «Оранта» провело страховику потерпілої особи регресну виплату в сумі 143 944,86 грн, і дана сума сплачена з урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, оскільки в призначенні платежу вказано саме страхове відшкодування згідно з регресною вимогою, а позивачем не доведено, що страховик винної особи виплатив суму страхового відшкодування саме з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 
Також в матеріалах справи відсутні належні докази щодо встановлення страхового ліміту застрахованого в ПАТ «НАСК «Оранта» автомобіля «ВАЗ 2110» д.р.н НОМЕР_1 та розрахунок страхового відшкодування ПАТ«НАСК «Оранта».
       Так як судом не встановлено страхового ліміту, в межах якого відповідає страховик винної особи, та виплату регресу ПАТ «НАСК «Оранта» в меншому розмірі, ніж визначена сума матеріального збитку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначене не покладає на винну особу обов`язку зі сплати різниці між фактичними збитками та виплаченою сумою страхового відшкодування.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, оцінив надані позивачем докази та дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи, наведені стороною позивача в апеляційній скарзі, є аналогічними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, тому колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для повторної відповіді на ті самі аргументи позивача. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - адвоката Сечка Сергія Володимировича – залишити без задоволення.
Заочне рішення  Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року у справі за позовом  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1  про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                                  О.В. Карпенко

Судді                         О.М. Новіков

               Л.І. Василенко