ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
17 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 701/1129/23
провадження № 61-4894св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивачка (заявниця) - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за наслідками вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у складі колегії суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І., Карпенко О. В., на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за наслідками перегляду постанови апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами у складі колегії суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І., Карпенко О. В. та на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року за наслідками перегляду постанови апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами 
у складі колегії суддів: Новікова О. М.,  Гончар Н. І., Карпенко О. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 
23 015,69 грн, що складає 3/4 частини від загальної суми понесених витрат 
у розмірі 30 687,59 грн;
- стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
2.            Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначала, що на її утриманні перебуває спільна із відповідачем дитина - ОСОБА_3 , яка через стан здоров`я потребує постійного стороннього догляду, дієтичного харчування та забезпечення медичними препаратами. Догляд за дитиною значно обмежує її можливості у професійній сфері та негативно впливає на майновий стан, оскільки вона змушена перебувати на лікарняному по догляду за дитиною. 
3.            Відповідач, своєю чергою, не виявляє інтересу до стану здоров`я дитини, не надає матеріальної допомоги добровільно, хоча має фінансову спроможність, обмежуючись лише сплатою аліментів, визначених рішенням суду, що і стало підставою для звернення до суду із вищезазначеним позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій по суті позовних вимог
4.            Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , викликані особливими обставинами, в розмірі 15 343,80 грн за період з 11 лютого 2023 року до 01 листопада 2023 року, що становить 1/2 (одну другу) частини від загальної суми понесених позивачкою витрат у розмірі 30 687,59 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 листопада 2023 року і до 01 січня 2026 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 
1 211,20 грн.
5.            Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 
2024 року скасовано в частині задоволеної вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат.
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання.
В іншій частині рішення Маньківського районного суду Черкаської області 
від 17 квітня 2024 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами
6.            У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 03 липня 2024 року. 
7.            Заяву обґрунтовувала тим, що на момент перегляду справи 
в апеляційному порядку існували істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявниці на час розгляду справи.
8.            Відтак, як зазначала ОСОБА_1 , до суду першої інстанції було надано: довідку про доходи ОСОБА_2 за серпень 2023 року у розмірі 93 840,41 грн, видану в/ч НОМЕР_1 , довідку з Пенсійного фонду України про отримання 
ОСОБА_2 пенсії, відомості про наявність у ОСОБА_2 на праві власності автомобіля та квартири.
9.            30 травня 2024 року позивачка подала до апеляційного суду разом з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_2 документи, що підтверджують його матеріальне становище, а саме: звіт військової частини про доходи 
ОСОБА_2 за вересень 2023 року із зазначенням суми доходу у розмірі 
95 055,47 грн; довідку про доходи ОСОБА_2 за IV квартал 2023 року у розмірі 208 503,25 грн; довідку про отримання останнім пенсії. 
10.         Посилаючись на вищезазначене, позивачка вказувала, що надала суду докази на підтвердження доходів ОСОБА_2 за шість місяців, які склали 
427 399,13 грн, тобто у середньому близько 80 000 грн на місяць, при цьому власного доходу вона не має, а відповідач не надав суду жодних відомостей щодо свого матеріального становища.
11.         Зауважувала, що вищезазначені обставини були встановлені постановою Черкаського апеляційного суду, у змісті якого зазначено, що: «… В свою чергу доводи апелянта ОСОБА_2 , що його матеріальний стан взагалі не дає можливості надавати будь-яку допомогу дитині, оскільки він має на утриманні двох дітей та погіршення стану здоров`я, колегія суддів відхиляє, адже будь яких доказів про його скрутне матеріальне становище при розгляді цієї справи, він не надав. Більше того останній мав можливість надати довідку про свої доходи у зв`язку з проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 , а також суми витрат на своє лікування, або інші докази щодо фактичного фінансового утримання інших двох дітей, що дало б підстави для обґрунтованості його доводів …»
12.         Також звертала увагу, що відповідно до змісту ухвали Верховного Суду 
від 26 листопада 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року, яку фактично було залишено в силі у зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження, загальний розмір доходу ОСОБА_2 за 3, 4 квартал 2023 року та 1 квартал 2024 року складає 
1 076 443,04 грн (справа № 701/228/24). 
13.         На переконання заявниці, зазначена обставина спростовує доводи про відсутність у ОСОБА_2 фінансової можливості сплачувати аліменти на її утримання, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, взагалі не має доходів та вимушена разом із донькою перебувати на утриманні свого батька, який є особою похилого віку.
14.         Зауважувала, що жодних доказів неможливості сплачувати аліменти на її утримання, як і доказів перебування на утриманні ОСОБА_2 дружини та дітей матеріали справи не містять, більше того, будь-які твердження про вищевказані обставини в тексті апеляційної скарги відсутні.
15.         Крім того, вищевказана обставина встановлена у змісті ухвали Верховного Суду від 26 листопада 2024 року, відповідно до змісту якої: 
«… скаржник не долучив жодних доказів на підтвердження факту позбавлення його коштів для існування та істотного погіршення забезпечення його сім`ї …».
16.         Також, у змісті вищезазначеної ухвали вказано, що: «… скаржник свої доводи належним чином не обґрунтував та не долучив жодних доказів на їх підтвердження …»; «… доводи, скаржника, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до його незгоди із оцінкою судами попередніх інстанції зібраних 
у справі доказів та встановлених обставин …» (провадження № 61-14647ск24).
17.         Заявниця звертала увагу суду на те, що апеляційні та касаційні скарги відповідача обґрунтовуються лише перебуванням у шлюбі та наявністю інших двох дітей, про що він постійно надає свідоцтво про шлюб та свідоцтва про народження дітей. Жодних інших доказів ОСОБА_2 ніколи не надав та не надає.
18.         Проте, враховуючи, що вона є матір`ю його дитини і вимушена самостійно піклуватися, виховувати та доглядати спільну доньку, вона не має можливості нарівні з ОСОБА_2 заробляти кошти, з урахуванням того, що щомісячно потрібно хоча б купувати їжу та сплачувати комунальні послуги. 
19.          ОСОБА_2 , своєю чергою, ще отримує субсидію та щомісячну матеріальну допомогу в розмірі 3 000,00 грн, про що свідчить виписка з карткового рахунку, надана останнім до органу виконавчої служби у листопаді 2024 року.
20.         Таким чином, позивачка вказувала, що твердження відповідача про потребу у сплаті комунальних послуг не відповідають дійсності, як і не відповідають дійсності обставини перебування на його утриманні дружини та дітей, що спростовується, зокрема, змістом рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі 
№ 705/3924/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, яким, своєю чергою, встановлено, що починаючи з 10 лютого 2023 року ОСОБА_2 не утримує своїх інших дітей, що і стало підставою для ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
21.         Більше того, матеріали справи містять наданий заявницею до суду знімок екрану з інстаграм-сторінки ОСОБА_4 , яка надає перукарські послуги, 
та інформацію про відкриття ОСОБА_4 салону краси. При цьому судом апеляційної інстанції при ухвалені судового рішення такі обставини не були враховані.
22.         Вищезазначені обставини, на переконання ОСОБА_1 , є істотними, оскільки врахування останніх судом під час розгляду справи мало б наслідком ухвалення іншого (протилежного) судового рішення.
23.         На підставі вищезазначеного ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у зв`язку із нововиявленими обставинами та ухвалити нову постанову, якою рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.
Короткий зміст ухвали за результатами розгляду заяви
24.         Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року відмовлено.
Постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року залишено 
в силі (провадження № 88-ц/821/4/25).
25.         Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наведені у змісті заяви обставини не є нововиявленими, оскільки мають на меті лише переоцінити наявні у справі докази. 
26.         Водночас апеляційним судом зауважено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи, тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, а неподання доказу, про який було відомо та який підтверджує відповідні обставини, як і відмова суду у прийнятті доказів, не може бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.
27.         Апеляційний суд визнав безпідставними посилання заявниці на відкриття дружиною відповідача салону краси та надання нею перукарських послуг як на обставини, що могли б вплинути на вирішення спору, оскільки така діяльність не має відношення до предмета позову, а саме стягнення додаткових витрат на дитину та утримання заявниці до досягнення дитиною шестирічного віку.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі
28.         24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, 
у змісті якої просила ухвалити додаткове судове рішення, яким переглянути постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами.
29.         На обґрунтування заяви вказувала, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року було розглянуто її заяву про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, водночас, у змісті ухвали за наслідками перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами взагалі відсутнє будь-яке мотивування та оцінка поданих нею доказів та обставин, які зазначені в останніх. 
30.         На переконання заявниці, нововиявлені обставини підтверджуються змістом відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року та рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі 
№ 705/3924/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
31.         На думку заявниці, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі № 705/3924/24 підтверджено обставини, що діти відповідача та його дружина не перебували на його утриманні починаючи з 10 березня 2023 року. Зазначені факти мали місце на час розгляду справи судами, однак, отримали належне документальне підтвердження лише після ухвалення вказаного рішення. Про них заявниці стало відомо після ознайомлення із постановою державного виконавця, у якій зазначалося про відкриття ще двох виконавчих проваджень за заявою дружини ОСОБА_2 . Вищевказані обставини були доведені до відома апеляційного суду під час засідання 10 жовтня 2024 року.
32.         Вказувала, що в ухвалі суду від 10 жовтня 2024 року не надано правової оцінки відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни № 556 від 18 липня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_2 вибув із лікувального закладу за власною заявою, оскільки його стан здоров`я дозволяв йому не перебувати на лікуванні. Зазначена відповідь була отримана на запит ОСОБА_1 від 03 липня 2024 року після розгляду справи апеляційним судом, оскільки саме тоді ОСОБА_2 заявив про погіршення здоров`я та надав медичну довідку, яка, будучи єдиним доказом, була покладена судом 
в основу постанови від 03 липня 2024 року.
33.         Наголошувала, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі № 705/3924/24 та відповідь Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни № 556 від 18 липня 
2024 року були подані нею до апеляційного суду як документи, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, відтак вона просила переглянути постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року саме з урахуванням обставин, підтверджених вищезазначеними документами. 
34.         Водночас, оскільки ухвалою Черкаського апеляційного суду 
від 10 жовтня 2024 року за результатами вирішення її заяви не було надано жодної оцінки вищевказаним нововиявленим обставинам, заявниця просила суд ухвалити додаткове рішення щодо останніх.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції за результатами вирішення питання про ухвалення додаткового рішення
35.         Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення у справі № 701/1129/23 за заявою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 
2024 року про відмову в перегляді за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року (провадження 
№ 88-ц/821/6/25).
36.         Ухвала апеляційного суду мотивована відсутністю підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки доводи, наведені на підтвердження заяви, не охоплюються випадками, передбаченими змістом статті 270 ЦПК України, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення у справі. 
37.         Крім того, суд дійшов висновку, що всі докази та обставини, на які посилалися сторони, були належним чином досліджені під час розгляду заяви про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами. 

 
Короткий зміст заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами
38.         У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 03 липня 2024 року. 
39.         Заявниця зазначала, що підставою для скасування рішення Маньківського районного суду Черкаської області в частині стягнення аліментів на її утримання при апеляційному перегляді справи стало врахування судом апеляційної інстанції доказів грошового забезпечення відповідача, наявності 
у нього другої групи інвалідності, стану здоров`я, перебування на утриманні останнього дружини та двох неповнолітніх дітей, тоді як матеріали справи не містять доказів неможливості сплачувати аліменти на її утримання, а також доказів перебування на утриманні відповідача його дружини та дітей. Крім того, апеляційна скарга не містила відповідних доводів.
40.         Натомість, рішенням Уманського міськрайонного суд Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі №705/3924/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дітей, починаючи з 02 липня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено та стягнуто 
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей, що, на переконання заявниці, спростовує факт перебування ОСОБА_4 на утриманні 
ОСОБА_2 , оскільки у разі перебуванні на утриманні відповідача, остання 
б не зверталася до суду із позовом про стягнення аліментів, оскільки утримання дітей є обов`язком обох батьків.
41.         Зауважувала, що про вищевикладену обставину їй не було відомо ані на час ухвалення рішення Маньківським районним судом, ані на час ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду, оскільки заявниця не проживає з ОСОБА_2 та його дружиною і їй нічого невідомо про їхні стосунки та про кількість дітей, які перебувають чи не перебувають на утриманні ОСОБА_2 .
42.         Також, вказує, що під час розгляду справи №701/1007/24 за позовом ОСОБА_2 до неї про зменшення розміру аліментів, останній подав до Черкаського апеляційного суду заяву, в якій вказав, що рішення суду у справі № 705/3924/24 набрало законної сили та виконується ним. 
43.         Вищезазначене твердження також підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників та витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до яких відносно ОСОБА_2 лише 15 липня 
2024 року було відкрито два виконавчих провадження, у яких стягувачем 
є ОСОБА_4 , а боржником - ОСОБА_2 .
44.         З урахуванням вищевикладеного, на переконання заявниці, можливо дійти висновку, що до моменту звернення ОСОБА_4 до суду та, 
в подальшому до відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 кошти на утримання дітей не надавав.
45.         Таким чином, на переконання заявниці, на момент ухвалення постанови Черкаським апеляційним судом 03 липня 2024, діти та дружина відповідача не перебували на його утриманні, оскільки рішення суду у справі №705/3924/24 про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 було ухвалено лише 
08 липня 2024 року, проте стягнення аліментів відбувається з 02 липня 
2024 року, а відтак вищевикладена обставина є нововиявленою та існувала на момент ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 
2024 року.
46.         Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови цього ж суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами. Водночас ухвала не містить ані оцінки, ані обґрунтування з цього приводу. У ній взагалі відсутнє пояснення, чому суд не визнав нововиявленою обставину щодо наявності відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни №556 від 18 липня 2024 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 залишив медичний заклад, оскільки стан його здоров`я дозволяє не перебувати в медичній установі, а займатися особистими справами.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції за результатами вирішення питання про ухвалення додаткового рішення
47.         Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року відмовлено.
Постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року залишено 
в силі.
48.         Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обставини, наведені 
у змісті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими, а посилання заявниці, своєю чергою, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів, яким, на її переконання, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки, а відтак, обставини, на які вказує 
ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України.
49.         Водночас апеляційним судом зауважено про необґрунтованість посилань заявниці на встановлений судовим рішенням у іншій справі факт відсутності участі у ОСОБА_2 в утриманні дружини та дітей, оскільки, як вбачається з мотивувальної частини рішення у справі № 705/3924/24, позивачка обґрунтовувала своє звернення до суду тим, що вона перебуває 
у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте останній не має можливості проживати спільно з родиною через службу в Збройних Силах України та приймати постійну участь у вихованні дітей, у зв`язку із чим виникла потреба 
у закріпленні рішенням суду спільного бачення батька та матері дітей про гарантований розмір грошових коштів, який має сплачуватись батьком на утримання дітей до досягнення ними повноліття.
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції 
50.         У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за наслідками вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі та за наслідками вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
51.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено.
Поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвал Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.
Відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзивів на касаційні скарги.
52.         У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року за наслідками вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
53.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
54.         У касаційних скаргах на ухвали Черкаського апеляційного суду 
від 27 лютого 2025 року, постановлені за результатами вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі та перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заявниця вказує підставою касаційного оскарження порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
55.         Зокрема, на її переконання, апеляційний суд не дослідив належним чином зібрані у справі докази, безпідставно відхилив (не розглянув) клопотання про витребування доказів. 
56.         Також підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказує участь у постановленні ухвал судді, якому було неодноразово заявлено відвід.
57.         Заявниця касаційної скарги наголошує, що ухвали апеляційного суду підлягають скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм процесуального права. Так, суд не надав належної оцінки нововиявленій обставині, зазначеній 
у заяві про перегляд судового рішення, та не мотивував відхилення доказів, які підтверджують отримання відповідачем субсидії та щомісячної матеріальної допомоги в розмірі 3 000,00 грн.
58.         На переконання заявниці, зазначена обставина є нововиявленою, оскільки їй не було відомо про отримання відповідачем відповідних коштів. Крім того, заявниця вважає, що врахування цього факту могло б вплинути на залишення судом у силі рішення Маньківського районного суду Черкаської області в частині стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною шестирічного віку.
59.         Заявниця також вказує, що у поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами нею було порушено питання про витребування інформації щодо початку отримання ОСОБА_2 субсидії чи пільги на оплату житлово-комунальних послуг, однак, це клопотання судом не було розглянуте.
60.         Додатково заявниця у якості підстави касаційного оскарження ухвали апеляційного суду зазначає участь в ухваленні судового рішення судді 
Новікова О. М., якому заявниця неодноразово заявляла відвід, що, своєю чергою, свідчить про її недовіру вищезазначеному судді.
61.         На переконання ОСОБА_1 , суддя Новіков О. М. не мотивує свої рішення, не досліджує докази, діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 вигадуючи обставини, які не існують та на цих підставах скасовує обґрунтовані рішення суду першої інстанції, що, своєю чергою, є підставою для задоволення її заяви про відвід.
62.         У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду, постановлену за результатами розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, заявниця також порушує питання щодо постановлення окремої ухвали стосовно судді Новікова О. М. Зокрема, вказує на невиконання суддею своїх процесуальних обов`язків із дослідження та перевірки доказів і наведення аргументів на їх спростування. Крім того, наголошує, що вищевказаним суддею протиправно не було розглянуто клопотання про витребування доказів.
63.         Вищезазначені обставини, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про наявність підстав для постановлення щодо судді Черкаського апеляційного суду Новікова О. М. окремої ухвали за невиконання процесуального обов`язку щодо мотивування ухвалених ним судових рішень.
64.         Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, оскільки помилково не врахував в якості нововиявлених обставин факти, встановлені рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 
у справі № 705/3924/24 від 08 липня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, а саме встановлений судовим рішенням факт, що ОСОБА_2 не утримує ані своїх дітей, ані дружину. 
65.         Відтак, на переконання заявниці, ОСОБА_2 не має жодних осіб на своєму утриманні, а також не мав їх і на момент ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, що спростовує обставини перебування на утриманні ОСОБА_2 дружини та дітей, встановлені апеляційним судом у змісті постанови від 03 липня 2024 року.
66.         Також, нововиявленою обставиною, на переконання заявниці, є відповідь Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року, а саме те, що відповідно до змісту відповіді 
ОСОБА_2 не потребує лікування і його стан здоров`я дозволяє перебувати поза межами лікувального закладу.
67.         Вищезазначені обставини, на переконання заявниці, є нововиявленими, що свідчить про помилковість висновків апеляційного суду та, як наслідок, про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали від 27 лютого 2025 року за наслідками вирішення питання про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами із направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.
68.         Також у змісті касаційної скарги ОСОБА_1 порушує питання про постановлення окремої ухвали щодо судді Новікова О. М. за невиконання останнім свого процесуального обов`язку щодо мотивування ухвалених ним судових рішень.
69.         У касаційній скарзі на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року за наслідками вирішення питання про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, заявниця у якості підстав касаційного оскарження зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме недослідження апеляційним судом зібраних у справі доказів та участь в ухваленні судового рішення судді, якому було заявлено відвід.
70.         Заявниця вважає, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, починаючи з 02 липня 2024 року, підтверджується відсутність перебування дітей та дружини відповідача на його утриманні станом на дату ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 
2024 року. 
71.         Більше того, саме по собі звернення до суду свідчить про існування спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів, а відтак посилання апеляційного суду саме на мотивувальну частину рішення про стягнення аліментів в частині цитування підстав звернення до суду не заслуговують на увагу.
72.         Крім того, заявниця вказує, що відповідач фактично не проходив лікування у медичному закладі, а лише надав довідку, отриману у день розгляду справи апеляційним судом.
73.         Щодо встановлених апеляційним судом обставин стану здоров`я відповідача зауважує, що рішенням Військово-лікарської комісії відповідача було позбавлено статусу особи з інвалідністю 2 групи, що також помилково не було враховано апеляційним судом при вирішенні питання про перегляд судового рішення.
74.         З урахуванням вищезазначеного, на її переконання, наведені у змісті заяви про перегляд постанови апеляційного суду обставини є нововиявленими і могли б вплинути на висновки апеляційного суду, зокрема на залишення в силі рішення Маньківського районного суду Черкаської області в частині стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною шестирічного віку.
75.         Щодо участі у розгляді справи судді, якому було заявлено відвід, ОСОБА_1 звертає увагу колегії суддів Касаційного цивільного суду на те, що нею неодноразово заявлялися відводи судді Новікову О. М., що вже саме по собі свідчить про недовіру судді.
76.         Відтак вважає помилковими висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
77.         Крім того, у змісті касаційної скарги на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року за наслідками вирішення питання про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами заявницею порушується питання щодо постановлення окремої ухвали щодо судді Черкаського апеляційного суду Новікова О. М. , оскільки останній, на переконання заявниці, неодноразово умисно не зазначав, не досліджував, не перевіряв докази, а також не зазначав у змісті судових рішень аргументів на їх спростування.

 
Відзиви на касаційні скарги від іншого учасника справи до суду не надходили
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
78.         У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною шестирічного віку.
79.         На обґрунтування позовних вимог зазначала, що спільна із відповідачем дитина має медичні захворювання, які зумовили понесення позивачкою додаткових витрат на її утримання та лікування, які вона просила стягнути із відповідача.
80.         Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) останнього щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 шестирічного віку, яку обґрунтувала тим, що наявне у спільної із відповідачем дитини захворювання (атопічний дерматит (L20)), є підставою для оформлення дитині інвалідності.
81.         У зв`язку із захворюванням дитина потребує щоденного особистого догляду, харчування (дієта № 5), придбання ліків, медичних препаратів, через опікування дитиною у позивачки значно обмежені можливості для самореалізації у будь-якій сфері, включаючи професійну, що негативно відображається на її майновому стані, проте відповідач здоров`ям дитини не цікавиться, що неодноразово підтверджено судовими рішеннями, 
у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, хоча має змогу сплачувати кошти на утримання позивачки.
82.         Враховуючи фінансові можливості відповідача, а також стан здоров`я дитини позивачка вважала, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення спільною дитиною шестирічного віку.
83.         Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області 
від 17 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
84.         Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки - ОСОБА_3 , викликані особливими обставинами 
в розмірі 15 343,80 грн за період із 11 лютого 2023 року до 01 листопада 
2023 року, що, своєю чергою, становить 1/2 (одну другу) частини від загальної суми понесених витрат у розмірі 30 687,59 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 листопада 2023 року і до 01 січня 2026 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. 
85.         Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 
2024 року скасовано в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та 
в частині стягнення судових витрат.
Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання.
В іншій частині рішення Маньківського районного суду Черкаської області 
від 17 квітня 2024 року залишено без змін.
86.         30 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року (Т.3, а.с.50-52). 
87.         На обґрунтування заяви вказувала, що на момент перегляду справи Черкаським апеляційним судом існували істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи.
88.         Як зауважувала заявниця, нею до суду першої інстанції було надано: довідку про доходи ОСОБА_2 за серпень 2023 року у розмірі 93 840,41 грн, видану в/ч НОМЕР_1 (Т.1, а.с.21), довідку з Пенсійного фонду України про отримання ОСОБА_2 пенсії (Т.1, а.с.84), відповідь Міністерства внутрішніх справ України на запит відділу Державної виконавчої служби м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про наявність у ОСОБА_2 на праві власності автомобіля та квартири (Т.1, а.с.67-68).
89.         Заявницею до апеляційного суду разом із відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_2 було долучено: звіт про доходи ОСОБА_2 за вересень 
2023 року (розмір доходу - 95 055,47 грн) (Т.2, а.с.88), довідку про доходи ОСОБА_2 за 4 квартал 2023 (розмір доходу - 208 503,25 грн) (Т.2, а.с.85), довідку про отриману пенсію ОСОБА_2 (Т.2, а.с.84).
90.         Відтак, заявницею було надано апеляційному суду інформацію про доходи ОСОБА_2 за 6 місяців, де сукупний розмір його доходу за вищевказаний період становив 427 399,13 грн, що становить біля 80 000,00 грн щомісячно, при взагалі відсутності доходу у заявниці, а також при тому, що ОСОБА_2 не було надано жодних доказів щодо матеріального стану ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду.
91.         На переконання заявниці, вищевказана обставина фактично була встановлена постановою суду, у якій вказано, що: «… В свою чергу доводи апелянта ОСОБА_2 , що його матеріальний стан взагалі не дає можливості надавати будь-яку допомогу дитині, оскільки він має на утриманні двох дітей та погіршенням стану здоров`я, колегія суддів відхиляє, адже будь яких доказів про його скрутне матеріальне становище при розгляді цієї справи, він не надав. Більше того останній мав можливість надати довідку про свої доходи у зв`язку з проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 , а також суми витрат на своє лікування, або інші докази щодо фактичного фінансового утримання інших двох дітей, що дало б підстави для обґрунтованості його доводів …»
92.         Проте у змісті ухвали Верховного Суду від 26 листопада 2024 року та 
у постанові Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, яку фактично було залишено в силі у зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження у справі № 701/228/24,вказано про те, що загальний розмір доходу ОСОБА_2 за 3 - 4 квартал 2023 року та 1 квартал 2024 року складає 
1 076 443,04 грн. 
93.         Вищезазначена обставина, на переконання заявниці, спростовує встановлений судом апеляційної інстанції у змісті постанови факт відсутності 
у ОСОБА_2 фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 при тому, що, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, вона взагалі не отримує доходів і вимушена з донькою перебувати на утриманні її батька - ОСОБА_9 , який є особою похилого віку.
94.         На обґрунтування заяви також зауважувала, що жодних доказів неможливості сплачувати аліменти на її утримання, як і доказів перебування на утриманні ОСОБА_2 дружини та дітей, матеріали справи не містять, докази на підтвердження вищевикладеного ОСОБА_2 до апеляційної скарги додано також не було, більше того зміст апеляційної скарги взагалі не містить будь-яких тверджень про це.
95.         Аналогічні обставини встановлені у змісті ухвали Верховного Суду 
від 26 листопада 2024 року, де було вказано, що: «… скаржник не долучив жодних доказів на підтвердження факту позбавлення його коштів для існування та істотного погіршення забезпечення його сім`ї …».
96.         Також, в ухвалі Верховного Суду вказано, що «… скаржник свої доводи належним чином не обґрунтував та не долучив жодних доказів на їх підтвердження …», «… доводи, скаржника, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до його незгоди із оцінкою судами попередніх інстанції зібраних 
у справі доказів та встановлених обставин …» (провадження № 61-14647ск24).
97.          ОСОБА_1 зазначала, що всі апеляційні та касаційні скарги 
ОСОБА_2 обґрунтовуються виключно перебуванням останнього у шлюбі та наявністю двох інших дітей, на підтвердження чого він постійно надає свідоцтво про шлюб та свідоцтва про народження дітей. Жодних інших доказів 
ОСОБА_2 до суду ніколи не надав та не надає.
98.         Проте, враховуючи, що вона є матір`ю його дитини і вимушена самостійно піклуватися, виховувати та доглядати спільну доньку ОСОБА_10 , а відтак не має можливості нарівні з ОСОБА_2 заробляти кошти, при тому, що щомісячно потрібно хоча б купувати їжу та сплачувати комунальні послуги. 
99.         Разом з цим, зауважувала, що ОСОБА_2 ще отримує субсидію та щомісячну матеріальну допомогу у розмірі 3 000,00 грн, про що свідчить його виписка з карткового рахунку, яку він надав до відділу державної виконавчої служби у листопаді 2024 року.
100.      Таким чином, на переконання заявниці, твердження відповідача про потребу у сплаті комунальних послуг не відповідає дійсності, як і не відповідають дійсності обставини перебування на його утриманні дружини та дітей, оскільки вищевказані обставини спростовуються рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі 
№ 705/3924/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, змістом якого встановлено, що починаючи з 
10 лютого 2023 року ОСОБА_2 не утримує своїх інших дітей, що і стало підставою для ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
101.      Матеріали справи містять долучений заявницею знімок екрану з інстаграм-сторінкою дружини ОСОБА_11 , яка надає перукарські послуги 
(Т.1, а.с.146), а також інформацію про відкриття Кулібабою салону краси 
(Т.1, а.с.227). При цьому судом апеляційної інстанції при ухвалені судового рішення вищевказані обставини були проігноровані.
102.      Вказана обставина, на переконання заявниці, є істотною, оскільки її врахування під час розгляду справи мало б наслідком ухвалення протилежного судового рішення ніж те, яке було прийняте.
103.      На підставі вищенаведених доводів ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову Черкаського апеляційного суду у зв`язку із нововиявленими обставинами та задовольнити її вимоги, скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, та ухвалити нове судове рішення, яким рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 квітня 
2024 року залишити без змін.
104.      13 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про відвід судді Новікова О. М. (Т.3, а.с.80-81).
105.      На обґрунтування підстав для відводу судді зазначала, що у судді Новікова О. М. склалося упереджене ставлення до неї як до заявниці.
106.      На думку ОСОБА_1 , при розгляді справ № 701/385/23 та 
№ 701/1129/23 головуючий суддя Новіков О. М. постійно задовольняв всі необґрунтовані, неналежно подані апеляційні скарги ОСОБА_2 , що 
є черговим підтвердженням того, що суддя Новіков О. М. діє виключно 
в інтересах ОСОБА_2 , перебуваючи у дружніх стосунках з останнім.
107.      Як вказувала ОСОБА_1 , суддя Новіков О. М. постійно відмовляє заявниці у задоволенні скарг, заяв, клопотань, мотивуючи це тим, що вона подала нові докази, які не існували на час ухвалення рішення судом першої інстанції, проте вищезазначене правило чомусь не поширюється на 
ОСОБА_2 .
108.      Відтак, вважала, що дії судді Новікова О. М. та ухвалені ним рішення 
є упередженими по відношенню до неї та її дитини, що унеможливлює його подальшу участь у справах за її (Кравченко І. Ю.) участі.
109.      З огляду на вказане вважала, що наявні підстави для відводу судді Новікова О. М.
110.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О. М. у справі за заявою 
ОСОБА_1 про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 липня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді (Т.3, а.с.89-91).
111.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2025 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О. М. відмовлено (Т.3, а.с.95-97).
112.      Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 
у змісті заяви підстави для відводу колегії суддів зводяться виключно до незгоди останньої із процесуальними рішеннями судді, що, своєю чергою, не 
є підставою для задоволення заяви про відвід судді.
113.      16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про відвід колегії суддів апеляційного суду: Новікова О. М., Карпенко О. В., Василенко Л. І. (Т.3, а.с.99-100).
114.      На обґрунтування підстав для відводу колегії суддів вказувала, що колегія суддів діє виключно в інтересах ОСОБА_2 , у зв`язку із чим відбувається повне ігнорування поданих нею клопотань, недослідження доказів, неврахування відзиву.
115.      Крім того, ОСОБА_1 зауважувала, що склалася негативна практика, коли вищезазначеною колегією суддів не розглядаються її клопотання (зокрема клопотання про витребування доказів у справі № 701/1129/23 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною шестирічного віку) та не враховано поданий нею відзив з додатками із подальшим скасуванням рішення суду першої інстанції 
з підстав недоведеності обставин, на які, своєю чергою, містяться посилання 
у змісті позовної заяви.
116.      З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважала, що з метою уникнення звинувачень в упередженості і необ`єктивності судового розгляду наявні підстави для відводу колегії суддів Черкаського апеляційного суду 
Новікова О. М., Карпенко О. В., Василенко Л. І. від участі у розгляді справи.
117.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Новікова О. М., Василенко Л. І., 
Карпенко О. В. у справі визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою 
статті 33 ЦПК України, іншому судді (Т.3, а.с.101-103).
118.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 січня 2025 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів відмовлено (Т.3, а.с.106-108).
119.      Черкаський апеляційний суд, оцінюючи наявність підстав для відводу, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що судді, яким заявлено відвід, виявляють особисту упередженість, оскільки доказів на підтвердження протилежного заявником суду надано не було.
120.      Більше того, в ухвалі апеляційного суду зауважено, що незгода учасника справи з процесуальними рішеннями суддів не є підставою для відводу останніх.
121.      19 січня 2025 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про відвід колегії суддів апеляційного суду: Новікова О. М., Карпенко О. В., Василенко Л. І. (Т.3, а.с.109-110).
122.      На обґрунтування заяви вказувала, що починаючи з березня 2024 року ОСОБА_2 умисно не сплачує аліменти на утримання спільної доньки, вказуючи, що він має переплату за аліментами внаслідок скасування рішення суду першої інстанції суддею Новіковим О. М. 
123.      Вищезазначену обставину ОСОБА_2 повторює у змісті кожної своєї заяви, апеляційної скарги та щоразу надаючи пояснення в суді.
124.      26 грудня 2024 року колегія суддів в складі головуючої судді 
Карпенко О. В., суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І. за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у справі № 701/385/23 за заявою начальника відділу Державної виконавчої служби м. Умані Уманського району Черкаської області про роз`яснення рішення скасувала ухвалу суду першої інстанції, якою, зокрема, було роз`яснено про неможливість повороту виконання рішення у справах про стягнення аліментів.
125.      Як наслідок, 09 січня 2025 року ОСОБА_2 подав до Маньківського районного суду Черкаської області три скарги на дії державного виконавця, 
в кожній з яких вказував на наявність в нього переплати по аліментам.
126.      Таким чином, на думку заявниці, дії колегії суддів захищають не інтереси дитини, яка не отримує аліменти від батька починаючи з березня 2024 року, 
а інтереси батька, що свідчить про наявність підстав для відводу колегії суддів.
127.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Новікова О. М., Василенко Л. І., 
Карпенко О. В. у справі визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою 
статті 33 ЦПК України, іншому судді (Т.3, а.с.119-122).
128.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2025 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів відмовлено (Т.3, а.с.125-127).
129.      Ухвала апеляційного суду мотивована відсутністю підстав для відводу колегії суддів від розгляду справи, оскільки доводи заяви про відвід зводяться у своїй більшості до незгоди заявниці із процесуальними рішеннями суддів, що, своєю чергою, не є підставою для відводу колегії суддів в силу приписів 
статті 36 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення
130.      Апеляційним судом у змісті оскаржуваної ухвали за результатами вирішення питання про ухвалення додаткового рішення встановлено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року залишено без задоволення, постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року залишено без змін.
131.      У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове судове рішення, яким переглянути постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами з урахуванням обставин, встановлених рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/3924/24 від 08 липня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та у відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року (Т.3, а.с.143-144).
132.      На обґрунтування заяви вказувала, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 701/1129/23 було розглянуто її заяву про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 липня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.
133.      Водночас у змісті ухвали апеляційного суду за наслідками такого перегляду відсутнє будь-яке мотивування та навіть згадка з приводу документів, поданих заявницею, та обставин, вказаних у вищезгаданих документах, які, на переконання заявниці, є нововиявленими обставинами, а саме: відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року та рішення Уманського міськрайонного суд Черкаської області від 08 липня 2024 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2024 року, у справі № 705/3924/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, яке, своєю чергою, було долучене до матеріалів заяви відповідним клопотанням про долучення доказів після набрання рішенням законної сили (Т.2, а.с.199).
134.      Зокрема, у змісті рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/3924/24 вказані обставини того, що діти відповідача та його дружина не перебувають на його утриманні з 10 березня 2023 року. 
135.      Відповідно, на переконання ОСОБА_1 , вищезгадані обставини існували на час вирішення судами справи, однак, отримали документальне підтвердження у рішенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі № 705/3924/24 лише після закінчення відповідного судового розгляду та стали їй відомими після ознайомлення з постановою державного виконавця, в якій вказувалося про відкриття ще двох виконавчих проваджень, у яких стягувачкою зазначена дружина ОСОБА_2 , про що було повідомлено апеляційний суд в судовому засіданні 10 жовтня 
2024 року, та є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.
136.      Однак про вищезазначені обставини не вказано в оскаржуваній ухвалі суду та не надано жодної правової оцінки рішенню Уманського міськрайонного суду від 08 липня 2024 року, яке повністю спростовує обставину, що діти та дружина ОСОБА_2 перебувають на його утриманні.
137.      Також зазначала, що в ухвалі суду від 10 жовтня 2024 року взагалі не надано жодної правової оцінки відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року, в якій вказано про те, що ОСОБА_2 був відсутній у лікувальному закладі за його особистою заявою, оскільки його стан здоров`я дозволяв йому не перебувати на лікуванні. 
138.      Відповідь Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року була надана на заяву ОСОБА_1 
від 03 липня 2024 року, тобто одразу після розгляду справи в Черкаському апеляційному суді, заявницею було направлено запит до лікарні на отримання інформації, оскільки саме в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив суд, що його стан здоров`я погіршився і він зараз перебуває на лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни та саме в засіданні надав медичну довідку, яка була прийнята судом та покладена в основу постанови суду від 03 липня 2024 року в якості доказу погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 , оскільки інших доказів за час розгляду справи ОСОБА_2 надано не було.
139.      Враховуючи, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/3924/24 від 08 липня 2024 року та відповідь Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року були подані ОСОБА_1 до апеляційного суду як документи, які містять нововиявлені обставини, і саме на підставі цих документів вона просила переглянути постанову Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами, проте в ухвалі суду від 10 жовтня 2024 року за результатами розгляду її заяви про перегляд постанови апеляційного суду 
від 03 липня 2024 року за нововиявленими обставинами взагалі не ухвалено рішення щодо нововиявлених обставин, підтверджених рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі 
№ 705/3924/24 та відповіддю Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року, а тому просила ухвалити додаткове рішення щодо вказаних обставин.
140.      У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про відвід судді Новікова О. М. від розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
141.      Заява про відвід мотивована тим, що, на переконання заявниці, суддя Новіков О. М. заінтересований у результаті розгляду всіх справ за участю ОСОБА_2 та ухваленні судових рішень на користь останнього (Т.3, а.с.173-180).
142.      Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заявленого ОСОБА_1 відводу судді 
Новікову О. М. (Т.3, а.с.208-210).
143.      Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що аргументи заяви про відвід судді Новікова О. М. не свідчать про наявність підстав, визначених 
статтею 36 ЦПК України. 
144.      Суд підкреслив, що в основі заяви про відвід лежать лише припущення та суб`єктивна думка заявниці щодо упередженості й неупередженості судді, а також посилання на ймовірний конфлікт між ними. Водночас конкретних фактів чи обставин, які б об`єктивно підтверджували упередженість судді, у заяві не наведено.
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
145.      Апеляційним судом у змісті оскаржуваної ухвали за результатами вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлено, що у березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами (Т.4, а.с.216-219).
146.      На обґрунтування заяви вказувала, що підставою для скасування рішення Маньківського районного суду Черкаської області в частині стягнення аліментів на утримання матері стало те, що апеляційний суд врахував наявні у справі докази грошового забезпечення відповідача, наявність у нього другої групи інвалідності, стан здоров`я, перебування на утриманні дружини та двох неповнолітніх дітей. 
147.      Водночас зауважувала на помилковості висновків апеляційного суду, оскільки жодних доказів неможливості сплачувати аліменти на її утримання, як і доказів перебування на утриманні відповідача ( ОСОБА_2 ) дружини та дітей матеріали справи не містять. Докази на підтвердження вищевказаних обставин ОСОБА_2 до апеляційної скарги також додано не було, більше того, будь-які твердження про це в тексті апеляційної скарги відсутні.
148.      Натомість, як вказувала заявниця, рішенням Уманського міськрайонного суд Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі №705/3924/24 було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дітей починаючи із 02 липня 2024 року. 
149.      Таким чином, на переконання заявниці, вищезгаданим судовим рішенням спростовується факт перебування ОСОБА_4 (дружини відповідача) на утриманні останнього, оскільки інакше вона б не зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів, оскільки утримання дітей є обов`язком обох батьків.
150.      Вказувала, що про вищевказану обставину їй не було відомо ані на час ухвалення рішення Маньківським районним судом, ані на час ухвалення постанови Черкаським апеляційним судом.
151.      Також, вказувала, що під час розгляду справи № 701/1007/24 за позовом ОСОБА_2 до неї про зменшення розміру аліментів останній подав до Черкаського апеляційного суду заяву, в якій вказав, що рішення суду у справі №705/3924/24 набрало законної сили та на даний час виконується ним. 
152.      Вищевикладене підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників та витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до яких відносно ОСОБА_2 лише 15 липня 2024 року було відкрито два виконавчих провадження, у яких стягувачем вказано ОСОБА_4 , на користь якої 
ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дітей. 
153.      Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , можливо дійти висновку, що до моменту звернення ОСОБА_4 до суду та в подальшому до відповідного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 кошти на утримання дітей не надавав.
154.      З урахуванням вищевикладеного, на момент ухвалення постанови Черкаським апеляційним судом 03 липня 2024 року діти та дружина ОСОБА_2 на утриманні останнього не перебували, оскільки рішенням суду у справі №705/3924/24 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів було ухвалено лише 
08 липня 2024 року, проте стягнення аліментів відбувається з 02 липня 
2024 року. 
155.      Вищевикладена обставина, на переконання ОСОБА_1 , 
є нововиявленою.
156.      Проте, як зауважила заявниця, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року їй було відмовлено у перегляді постанови суду 
від 03 липня 2024 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, при цьому, жодної оцінки та жодного обґрунтування з даного приводу ухвала суду не містить. 
157.      Більше того, як вказувала ОСОБА_1 , в ухвалі апеляційного суду 
від 10 жовтня 2024 року взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування, чому суд не приймає за нововиявлену обставину наявність відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за №556 від 18 липня 2024 року про те, що ОСОБА_2 залишив медичний заклад, оскільки стан його здоров`я дозволяв йому не перебувати в медичній установі, а займатися вирішенням свої особистих питань.

Позиція Верховного Суду
158.      Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
159.      Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно 
у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
160.      Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених 
у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
161.      Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
162.      Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише 
в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
163.      Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
164.      Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
165.      Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
166.      Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
167.      Щодо ухвал Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року та 
від 21 травня 2025 року за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
168.      Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
169.      Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
170.      Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
171.      Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
172.      Відтак, зміст пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
173.      Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року 
у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1).
174.      Аналогічні за своїм змістом висновки щодо застосування норми права викладені у змісті постанови Верховного Суду від 01 березня 2024 року у справі № 334/6285/23 (провадження № 61-18435св23).
175.      Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування 
у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені 
в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.
176.      Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18).
177.      Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, зокрема, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (підпункт 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України).
178.      Відповідно до правового висновку, викладеного у змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі 
№ 154/3029/14-ц: «нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку».
179.      Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у змісті своїх рішень неодноразово зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду, який, своєю чергою наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
180.      Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», заява № 3236/0).
181.      Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
182.      Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у грудні 2024 року, ОСОБА_1 посилалася на те, що 03 липня 2024 року, тобто у день ухвалення постанови Черкаського апеляційного суду, ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання заявниці, як і доказів перебування у нього на утриманні дружини та дітей, а також вказувала, що в ухвалі Верховного Суду 
від 26 листопада 2024 року та у постанові Черкаського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року, яку фактично було залишено в силі після відмови ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження, вказано про те, що загальний розмір доходу ОСОБА_2 за 3, 4 квартал 2023 року та 1 квартал 2024 року складає 1 076 443,04 грн (справа № 701/228/24). 
183.      Вищевказані обставини щодо розміру доходу відповідача, на переконання заявниці, спростовують факт того, що ОСОБА_2 не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 та 
є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.
184.      Надавши належну оцінку вищезазначеним доводам заявниці та врахувавши всі обставини справи, Черкаський апеляційний суд у змісті ухвали від 27 лютого 2025 року правильно виходив із того, що вищезазначені обставини не є нововиявленими та мають на меті виключно переоцінку наявних у справі на момент судового розгляду доказів, зокрема, доказів на підтвердження розміру доходу відповідача, а також обґрунтовано зауважив, що процесуальні недоліки розгляду справи, які можуть полягати, зокрема, у неповному встановленні фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи, тощо, не можуть вважатися нововиявленими обставинами, водночас можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, а відтак не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України.
185.      Водночас колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а відтак доводи заявниці щодо необґрунтованості та незаконності ухвали Черкаського апеляційного суду 
від 27 лютого 2025 року за наслідками вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не заслуговують на увагу.
186.      Більше того, з урахуванням вищевказаного, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги заявниці на ухвалу Черкаського апеляційного суду 
від 21 травня 2025 року щодо неврахування останнім при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни №556 
від 18 липня 2024 року, оскільки посилання заявника у вищевказаній частині також зводяться до переоцінки доказів, яким, на переконання заявниці, суд не надав належної оцінки.
187.      Водночас, як зауважено Великою Палатою Верховного Суду у змісті пункту 6.38 постанови від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (провадження № 11-430заі20), не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.
188.      Щодо посилань ОСОБА_1 на відсутність перебування на утриманні ОСОБА_2 дружини та дітей, що встановлено судовим рішенням у іншій справі, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду щодо необґрунтованості таких посилань заявниці, оскільки, встановивши, що у якості підстави для звернення до суду із позовом у справі №705/3924/24 ОСОБА_4 вказувала на неможливість проживати ОСОБА_2 спільно з родиною та приймати постійну участь у вихованні дітей через службу в Збройних Силах України та потребою у закріпленні рішенням суду спільного бачення батька та матері дітей, встановлений судом обов`язок ОСОБА_2 зі сплати аліментів 
у вказаній конкретній справі, не є доказом неперебування дітей та дружини ОСОБА_2 на утриманні останнього, що свідчить про необґрунтованість доводів касаційної скарги на ухвалу Черкаського апеляційного суду 
від 21 травня 2025 року.
189.      Більше того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи 
ОСОБА_1 щодо здійснення підприємницької діяльності дружиною відповідача, оскільки, як обґрунтовано зауважив апеляційний суд, вищезазначені обставини не входять до предмета доказування у справі.
190.      Доводи касаційної скарги щодо невирішення судом апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів також не заслуговують на увагу з огляду на таке. 
191.      Вимоги щодо форму і змісту заяви про перегляд судового рішення 
у зв`язку з нововиявленими обставинами визначені статтею 426 ЦПК України. 
192.      Як вбачається зі змісту пункту 3 частини третьої статті 426 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами додаються, зокрема, докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, що, своєю чергою, свідчить про покладення обов`язку із надання вищевказаних доказів саме сторону заявника.
193.      Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вищезазначена норма містить виключення. 
194.      Зокрема, змістом пункту 5 частини третьої статті 426 ЦПК України закріплено право заявника додати до заяви клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, водночас, виключно у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу.
195.      Таким чином, посилання ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження на невирішення апеляційним судом клопотання про витребування доказів, викладеного у змісті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, свідчить про неправильне тлумачення заявницею норм процесуального права, зокрема, в частині повноважень суду в рамках вирішення питання про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.
196.      Щодо ухвали Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
197.      Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що доводи заяви не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
198.      Колегія суддів погоджується із такими висновками апеляційного суду з огляду на наступне.
199.      Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази 
і давали пояснення, не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати; 
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
200.      Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених вищевказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
201.      Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.
202.      Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.
203.      Звертаючись до Черкаського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі ОСОБА_1 на обґрунтування останньої вказувала, що в ухвалі апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року за результатами вирішення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відсутнє будь-яке мотивування та згадка з приводу документів, поданих заявницею та обставин, які вказані у змісті останніх, а саме: відповіді Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни за № 556 від 18 липня 2024 року та рішення Уманського міськрайонного суд Черкаської області від 08 липня 2024 року у справі 
№ 705/3924/24.
204.      Відтак, оцінивши доводи заявниці, викладені у змісті заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вони не підпадають під жоден із випадків, визначених статтею 270 ЦПК України, коли суд має право постановити додаткове рішення.
205.      Щодо посилань касаційних скарг на те, що в ухваленні судового рішення в апеляційному суді брав участь суддя, якому заявлено відвід, необхідно зазначити таке.
206.      Підставами порушення перед судом питання про відводи, зокрема, судді Новікова О. М., які було визнано необґрунтованими, а також відмовлено у їх задоволенні у встановленому процесуальним законом порядку ухвалами апеляційного суду від 13 січня 2025 року, від 14 січня 2025 року, від 16 січня 
2025 року, від 17 січня 2025 року, від 20 січня 2025 року, від 21 січня 2025 року, 
від 27 лютого 2025 року заявниця зазначала, що колегія суддів діє виключно 
в інтересах ОСОБА_2 , у зв`язку із чим відбувається повне ігнорування поданих нею клопотань, недослідження доказів, неврахування відзиву.
207.      Крім того, ОСОБА_1 зауважувала, що колегією суддів, до якої також входить суддя Новіков О. М., не розглядаються її клопотання, зокрема клопотання про витребування доказів у справі № 701/1129/23 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на утримання матері дитини, до досягнення дитиною шестирічного віку, та не враховано поданий відзив з додатками із подальшим скасуванням рішення суду першої інстанції 
з підстав недоведеності обставин, на які, своєю чергою, містяться посилання 
у змісті позовної заяви.
208.      Відтак, на переконання колегії суддів, підстави для порушення перед судом питання про відвід, зокрема, судді Новікова О. М., зводяться до незгоди ОСОБА_1 із процесуальними рішеннями останнього в рамках розгляду справ.
209.      Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
210.      Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.
211.      ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення від 09 листопада 
2006 року у справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, пункти 49-52).
212.      З урахуванням вищезазначеного колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду щодо відсутності підстав для висновку про необ`єктивність та упередженість, зокрема, судді Новікова О. М. з огляду на їх оціночний характер та відсутність доказів фактичної упередженості, оскільки доводи заяв ОСОБА_1 про відвід фактично зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями судді, що, своєю чергою, в силу приписів 
статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу.
213.      Підсумовуючи, доводи касаційних скарг відхиляються Верховним Судом, оскільки зводяться до власного тлумачення заявницею норм процесуального права, спростовуються матеріалами справи й не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
214.      Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, оскільки апеляційним судом не порушено норм процесуального права як при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами так і під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі.
215.      Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
216.      Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
217.      Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
218.      З огляду на відхилення касаційнихскарг та залишення без змін оскаржуваних судових рішень Верховний Суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді Новікова О. М. у зв`язку з невиконанням останнім свого процесуального обов`язку щодо мотивування ухвалених рішень, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження при касаційному перегляді справи.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційні скарги  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за наслідками вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року за наслідками перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами та на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2025 року за наслідками перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинамизалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                       Н. Ю. Сакара
О. В. Білоконь
О. М. Осіян