ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 р.	Справа № 520/24942/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Труфанової К.М.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,  по справі № 520/24942/24
за позовом             ОСОБА_1      
до           Управління поліції охорони в Харківській області                      
          про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Харківській області від 16 серпня 2024 року № 12П «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , молодшого інспектора взводу реагування роти УПО в Харківській області»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Харківській області від 16 серпня 2024 року № 399 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , молодшого інспектора взводу реагування роти УПО в Харківській області;
- поновити на службі в Національній поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області;
- стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16 серпня 2024 року по день ухвалення судового рішення включно без урахування сплати податків та інших обов`язків платежів.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , проходив службу в поліції на посаді молодшого інспектора взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області (далі також – УПО в Харківській області, відповідач), маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції (жетон № 0031963) (наказ про призначення на посаду №291о/с від 15.06.2023 року.
Наказом Голови Національної поліції України від 19.07.2022 №507 про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції на керівників структурних підрозділів покладено обов`язок вжиття додаткових заходів спрямованих на зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню поліцейськими правопорушень.
Позивача ознайомлено з вищезазначеним наказом 05.04.2024.
19.06.2024 від Департаменту поліції охорони до Управління поліції охорони в Харківській області надійшов лист керівника Управління поліції охорони в Херсонській області від 18.06.2024 № 2044/63/41/4/01-2024 про необхідність направлення до цього органу поліції поліцейських охорони з інших регіонів для забезпечення публічної безпеки і порядку на об`єктах у місті Херсон.
На виконання відповідних вимог Департаменту поліції охорони про необхідність направлення поліцейських охорони до міста Херсон, керівництвом роти УПО Харківської області були подані письмові пропозиції про переведення до УПО Херсонської області шести поліцейських цього підрозділу Управління поліції охорони в Харківській області, у тому числі й позивача.
Листом Департаменту внутрішньої безпеки від 18.07.2024 № СЕД-17560-2024 Управлінню поліції охорони в Харківській області було надано згоду на переведення до Управління поліції охорони в Херсонській області 11 працівників поліції підрозділів УПО Харківської області, у тому числі й Позивача.
Відповідно до частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 31.07.2024 № 365о/с до Управління поліції охорони в Херсонській області було переведено вісім працівників поліції Управління поліції охорони в Харківській області, у тому числі й Позивача.
02.08.2024 в приміщенні роти УПО Харківської області у місті Харкові працівниками апарату Управління відповідним поліцейським цього підрозділу Управління було оголошено зміст наказу УПО Харківської області від 31.07.2024 № 365о/с, а також вручені витяги із зазначеного наказу та приписи про їх прибуття у розпорядження УПО Херсонської області 05.08.2024.
Як вбачається з матеріалів відеофіксації оголошення наказу від 31.07.2024 № 365о/с позивач від вручення йому відповідних витягу з наказу від 31.07.2024 № 365о/с та припису про необхідність прибуття до УПО Херсонської області 05.08.2024 відмовився.
Листом УПО Харківської області від 06.08.2024 № 1409/43/40/01-2024/еп на адресу керівництва УПО Херсонської області було направлено запит про надання інформації про факт прибуття поліцейських (у т.ч. Позивача) для подальшого проходження служби в УПО Херсонської області.
Листом УПО Херсонської області від 06.08.2024 № 2687/43/41/4/01-2024 керівництво УПО Харківської області було повідомлено про те, що Позивач до УПО Херсонської області для подальшого проходження служби не прибув.
Наказом УПО Харківської області від 06.08.2024 № 447 по факту порушення службової дисципліни Позивачем та деякими іншими працівниками поліції було затверджено склад дисциплінарної комісії УПО Харківської області та призначене проведення службового розслідування у формі письмового провадження.
Листом УПО Херсонської області від 08.08.2024 № 2716/43/41/4/01-2024 керівництво УПО Харківської області було повідомлено про те, що Позивач до УПО Херсонської області для подальшого проходження служби не прибув.
У ході проведення службового розслідування Управлінням було установлені обставини вчинення Позивачем дисциплінарного проступку і вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України і свідчать про невиконання Позивачем своїх зобов`язань бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, у тому числі під час оголошеного в Державі воєнного стану.
У ході проведення службового розслідування Управлінням також було встановлено, що відповідно до інформації з Реєстру електронних листків непрацездатності Позивач перебуває на лікарняному з 05.08.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Зіньківська міська центральна лікарня» Зіньківської міської ради Полтавської області і опитати Позивача у ході службового розслідування немає можливості, оскільки останній перебуває на лікарняному у стані непрацездатності.
За підсумками службового розслідування дисциплінарною комісією Управління було складено висновок від 09.08.2024 № 2152/43/40/01-2024, пунктом 6 резолютивної частини якого було вирішено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні наказу від 31.07.2024 № 365о/с та відмові виконувати посадові інструкції, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», та на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, молодший інспектор взводу реагування роти УПО Харківської області старший сержант поліції ОСОБА_1 (0031963) заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення, але враховуючи, що останній перебуває на лікарняному, питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності вирішити після його виходу з лікарняного.
12.08.2024 до канцелярії Відповідача засобами поштового зв`язку надійшов рапорт Позивача від 06.08.2024 з проханням звільнити його зі служби в поліції на підставі п.7 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» («за власним бажанням»). Прохання про конкретну дату свого звільнення зі служби цей рапорт Позивача не містив.
З метою встановлення причин та обставин невиконання Позивачем наказу УПО Харківської області від 31.07.2024 № 365о/с та його не прибуття до УПО Херсонської області, 13.08.2024 на дві відомі Відповідачу адреси проживання Позивача ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) були направлені два окремих листа УПО Харківської області від 13.08.2024 № 2187/43/40/02-2024 та № 2188/43/40/02-2024, в яких позивача було письмово проінформовано про проведення відповідачем службового розслідування за фактом невиконання цього наказу і порушення ним службової дисципліни та запропоновано Позивачу о 09:00 год. 15.08.2024 прибути до адміністративної будівлі Управління по вул. Полтавський Шлях, 20 у місті Харкові для надання своїх письмових пояснень. Також, 13.08.2024 ці листи були направлені ОСОБА_1 й засобами електронної пошти на його мобільний телефон за допомогою месенджера WhatsApp.
Як вбачається з акту від 15.08.2024 позивач до Відповідача не прибув. 16.08.2024 Відповідачем було прийнято Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , молодшого інспектора взводу реагування роти УПО Харківської області, згідно з яким було вирішено за невиконання наказу та відмову від виконання обов`язків поліцейського застосувати до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Також, у зв`язку з невиходом на службу з 13.08.2024 Позивачу було вирішено припинити нарахування та виплату грошового забезпечення.
Наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 16.08.2024 № 12п за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні наказу від 31.07.2024 № 365о/с та відмові виконувати посадові інструкції, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0031963), молодшого інспектора взводу реагування роти УПО Харківської області застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення із служби в поліції.
Наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 16.08.2024 № 399о/с Позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) статті Закону України «Про Національну поліцію», з 16.08.2024.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача, прийнятий на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції визначено Законом №580-VIII.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з п.п. 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (п. 1 ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану викладено у Розділі V Дисциплінарного статуту.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Відповідно до ст. 29 Дисциплінарного статуту урегульовано питання щодо особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, частиною першою якої визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до абз.4 ч.2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Згідно з п. 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706 (далі - Правила №1179) ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Пункт 5 розділу І Правил №1179 визначає, що поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України “Про Національну поліцію”, інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, тощо.
Верховний Суд у постанові від 07.03.2019 справа № 819/736/18 (пункт № 60) та у постанові від 05.03.2020 справа № 815/4478/16 (пункт № 48) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги поліцейського, передбаченої ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині не гідного несення високого звання поліцейського та не виконання своїх службових обов`язків; ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині невиконання наказу керівника; пункту 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині не виконання Присяги, невиконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині порушення обов?язку виконати наказ та не дотримання Присяги, а також підриву авторитету Національної поліції України.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2024 від Департаменту поліції охорони до Управління поліції охорони в Харківській області надійшов лист керівника Управління поліції охорони в Херсонській області від 18.06.2024 № 2044/63/41/4/01-2024 про необхідність направлення до цього органу поліції поліцейських охорони з інших регіонів для забезпечення публічної безпеки і порядку на об`єктах у місті Херсон.
Оголошення наказу фіксувалось на портативний відеореєстратор.
На відеозаписі: « 2-2-092722f0-7691-11ef-9290-8b226986f07f» зафіксовано, як 02.08.2024 шляхом зачитування, оголошено ОСОБА_1 та зібраному особовому складу, наказ начальника Управління поліції охорони в Харківській області від 31.07.2024 № 365о/с.
Після оголошення наказу визначено час та місце збору особового складу, який повинен був переведений до м. Херсон. Від підписання та отримання наказу та припису позивач відмовився.
З матеріалів службового розслідування встановлено, що позивач на місце дислокації 05.08.2024 у м. Херсоні не прибув, що підтверджується листом УПО Херсонської області вих.№2687/43/41/4/01-2024 від 06.08.2024.
Наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 06.08.2024 №447 було призначено проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими УПО Харківської області, зокрема, ОСОБА_1 ..
У ході службового розслідування з інформації з Реєстру електронних листків непрацездатності встановлено, з 05.08.2024 до 12.08.2024 позивач перебуває на лікарняному, зокрема, як вбачається з виписки №511/і (а.с.17) ОСОБА_1 з 05.08.2024 до 08.08.2024 перебував на лікарняному у Комунальному некомерційному підприємстві «Зіньківська міська центральна лікарня» Зіньківської міської ради Полтавської області, про що також зазначено у висновку дисциплінарного розслідування.
З метою встановлення причин та обставин невиконання поліцейськими наказу начальника Управління поліції охорони в Харківській області від 31.07.2024 № 365о/с їм були направлені рекомендовані листи від 07.08.2024 про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення ними службової дисципліни та запропоновано прибути до адміністративної будівлі Управління для надання пояснень в рамках проведення службового розслідування. Також вищезазначені листи були направлені засобами електронної пошта на мобільні телефони поліцейських за допомогою месенджера WhatsApp.
ОСОБА_1 до Управління не прибув, про обставини, що перешкоджають йому надати пояснення не зазначив, відтак, відповідним правом не скористався.
У подальшому за висновком службового розслідування від 09.08.2024 № 2152/43/40/01-2024 в діях позивача встановлено факт вчинення дисциплінарного порушення, яке полягає у невиконанні наказу, що обумовило застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. Вирішення питання щодо притягнення позивача до відповідальності відкладено до закінчення його лікарняного.
Під час судового розгляду встановлено, що листом від 13.08.2024 №2187/43/40/02-2024 позивачу запропоновано повторно з`явитися до Управління 15.08.2024 для надання пояснень за фактом ймовірного порушення ним службової дисципліни в межах службового розслідування. Окрім того, позивача попереджено, що у випадку неприбуття буде вирішено питання, щодо його звільнення.
Зазначений лист направлено позивачу засобами поштового зв`язку 13.08.2024, а також направлено за допомогою месенджера WhatsApp (а.с. 116). Позивач з зазначеними повідомленнями ознайомлений (а.с.117-118).
Також, як вбачається з доповідної записки від 13.08.2024 провідного фахівця ВКЗ УПО Харківської області на мобільний телефон позивача провідним фахівцем із внутрішніх розслідувань відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в Харківській області Холіним О.М. здійснено телефонний дзвінок, яким повідомлено про необхідність прибуття позивача до Управління з метою надання пояснень в рамках проведення службового розслідування. Під час бесіди ОСОБА_1 від прибуття відмовився, повідомив про рапорт про звільнення та зазначив, що подальші питання буде вирішувати через свого адвоката.
Вищезазначені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 долученими відповідачем до відзиву та наявними в матеріалах справи (а.с.61).
Відтак, про неприбуття позивача 15.08.2024 складено відповідний акт №2208/43/40/4-2024 за колегіальним підписом начальника ВКЗ УПО Харківської області майора поліції Олексія Козлова, старшого інспектора ВКЗ УПО Харківської області майора поліції Дениса Помазунова та провідного фахівця ВКЗ УПО Харківської області ОСОБА_3 .
За погодженням начальника ВКЗ УПО Харківської області майора поліції Олексія Козлова 16.08.2024 прийнято рішення №2213/43/40/02-2024 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного поступку та застосовано стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Приписами ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту визначено, що за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Згідно із ч.5 ст.5 Дисциплінарного статуту виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Відповідно до п.24 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості. 
Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до положень статті 26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Відповідно до статті 27 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.
Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Колегія суддів зазначає, що  відповідач вчинив всі необхідні від нього дії з метою інформування позивача про проведення щодо нього службового розслідування та отримання від нього відповідних пояснень. Також позивачу було доведено до відома наслідки його неприбуття до Управління.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до наведених вище положень Дисциплінарного статуту, використання електронної комунікації для оперативного інформування особового складу, зокрема, про проведення службового розслідування та повідомлення про необхідність надання пояснень є належним сповіщенням.
Так, Верховний Суд у ряді справ про поновлення на посаді поліцейських, звільнених на підставі рішень про застосування дисциплінарних стягнень, визнавав інформування за допомогою месенджера WhatsApp достатнім для того, щоб в умовах сьогодення, зокрема, стану розвитку інформаційних технологій, а також специфіки роду діяльності позивачів, стверджувати про їх поінформованість, щодо наказів керівництва направленим їм у таких спосіб (постанова від 18.10.2024 у справі №280/6535/22; постанова від 22.05.2024 у справі №520/8606/22) Також у постанові від 23.01.2025 у справі №520/12425/22 Верховний Суд направив справу на новий розгляд, оскільки суди не надали належної оцінки наявним в матеріалах справ доказам, зокрема, скріншотам переписки з месенджерів «WhatsApp», «Viber», «Telegram», актам огляду засобу електронної комунікації.
Враховуючи те, що позивач не прибув до місця його направлення, та не надав жодних пояснень щодо поважності причин неприбуття до м. Херсон 05.08.2024, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач не виконав наказ начальника Управління поліції охорони в Харківській області від 31.07.2024 № 365о/с.
Щодо доводів позивача стосовно того, що відповідачем не   здійснено розгляду його рапорту від 06.08.2024 року про звільнення за власним бажанням, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судовим розглядом, позивачем 06.08.2024 на ім`я начальника управління поліції охорони в Харківській області подано рапорт про звільнення за власним бажанням, що підтверджує факт небажання проходити подальшу службу. Відповідачем даний рапорт отримано 12.08.2024.
Тобто, рапорт позивача про звільнення за власним бажанням відділом документального забезпечення відповідача був отриманий після оголошення наказу від 31.07.2024 про переведення позивача до м. Херсон.
Даний дисциплінарний проступок є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.
Отже, наведені заявником причини невиконання наказу керівника ГУНП в Харківській області у вигляді подання рапорту на звільнення Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, в умовах дії воєнного стану, не можуть бути кваліфіковані у якості виправдання вчинення дисциплінарного проступку.
Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.
При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.12.2019 у справі №804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає доведеним недотримання позивачем службової дисципліни та співмірним обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача поновити на службі в Національній поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області та стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування оскаржуваного наказу, підстави для їх задоволення також відсутні.
Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, врахувавши вищезазначені норми матеріального права та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 по справі № 520/24942/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  16.10.2025 року