П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/13624/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року (суддя Єфіменко К.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 11.07.2025) про відмову у задоволенні поданої в порядку статті 383 КАС України заяви,-

В С Т А Н О В И В:

01.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просила:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування та нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 7 років стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати судді у відставці до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 7 років стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та здійснити виплату заборгованості щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року згідно довідки, виданої апеляційним судом Херсонської області №152/20 від 26.02.2020, в розмірі 78% від суддівської винагороди, яка складає 197403,82 грн., з врахуванням фактично виплачених сум.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області сплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року щомісячне грошове довічне утримання судді у відставці згідно довідки, виданої апеляційним судом Херсонської області №152/20 від 26.02.2020, в розмірі 78% від суддівської винагороди, яка складає 197403,82 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування стажу роботи з 01.11.1989 по 14.01.1997 - слідчий УВС Херсонського облвиконкому (7 років 02 місяці 14 днів) та нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням зазначеного стажу.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку й призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи з 01.11.1989 по 14.01.1997 - слідчий УВС Херсонського облвиконкому (7 років 02 місяці 14 днів) та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням зазначеного стужу з моменту виникнення у неї такого права та здійснити виплату заборгованості з урахуванням вже виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2024 про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки про суддівську винагороду №152/20 від 26.02.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2024 про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки про суддівську винагороду №152/20 від 26.02.2020 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.
У задоволенні інший частині позовних вимог відмовлено.

22.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду від позивачки надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій зазначено, що якщо суд не припинить свавілля органу владних повноважень, стягувач буде вимушений звернутися до ВРП за притягнення судді за порушення присяги з урахуванням правових висновків рішення ВП ВС у справі № та до ДБР щодо за співучасті суддів зі службовими особами ПФУ шляхом службового підроблення та навмисного невизнання правових висновків КСУ, адже порушуються право судді у відставці щодо своєчасного та належного рівня утримання визначених законом та Конституцією. Сума боргу, яка щомісячно збільшується саме з вини суду та складає на даний час понад 1,7 мільйона гривен зі стягненням зазначеної суми в межах кримінального провадження за ст. 366, ч. 4 ст. 382 КК України з державного Бюджету України у відповідності до вимог ст. 3 Конституції України.
На обґрунтування вказаної заяви покликається на невідповідність розрахунку суми боргу згідно справи №420/13624/24, наданих боржником 21.04.2025.

Ухвалою суду від 11.07.2025 у задоволені заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою позивачка подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції, оскільки не подавала як окрему процесуальну дію заяву в порядку вимог ст. 383 КАСУ, та просить винести окрему ухвалу по відношенню судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 за порушення вимог ст. 98 ЗУ «Про Конституційний суд України», як навмисне невизнання правових висновків рішень КСУ (від 30.06.2009 №16-рп/2009; від 11 березня 2020 року №4-р/2020; пункті 4.1 Рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011) зазначених в апеляційної скарги та ч. 7 ст. 13 ЗУ №1402-VIII, ст. 6 Європейської Конвенції з захисту прав людини, статті 1 Дванадцятого Протоколу Європейської Конвенції з захисту прав людини, ст. 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції з захисту прав людини та ч.2 ст.126 Конституції України, що призвели до фактичного позбавлення права заявника на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 64% та направити зазначену ухвалу до Вищої ради правосуддя для вирішення питання щодо притягнення судді ОСОБА_2 до відповідальності.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положенням Основного Закону про обов`язковість судового рішення кореспондують з приписами частини другої статті 14 КАС України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
До того, за правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України.
Так частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Частиною четвертою статті 249 КАС України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Відповідно до частини дев`ятої статті 249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2025 від ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/13624/24 надійшла заява в порядку вимог статті 383 КАС України, на обґрунтування якої заявниця покликалася на невідповідність розрахунку суми боргу згідно справи №420/13624/24, наданих боржником 21.04.2025. 
Зокрема, борг розрахований з 19.02.2020 року по 31.12.2023 рік: в той же час рішення суду набуло чинності 26.02.2025 року. Крім того згідно іншої справи, за якою у січні 2025 року Боржник зробив перерахунок за новою довідкою станом на 01.01.2024 року, де розмір щомісячного утримання складає вже не 64%, а знову 50% що підтверджується протоколом від 17.04.2025 рік. Крім того Боржник листом від 08.04.2025 року повідомив про відсутність підстав зарахування стажу слідчого згідно рішенням суду у даній справі. Так з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/26649/24, яке набуло чинності 26.12.2024 року розмір суддівської винагороди з 01.01.2024 року складає 283118 грн. що з урахуванням 64% має складати 181195,52 грн., а не 141559 як зазначено на квітень та травень 2025 року. Враховуючи нову суму з 01.01.2025 року то Боржник мав нарахувати різницю у розмірі фактично отриманої пенсії за весь 2024 рік та за січень та лютий 2025 року, що зроблено не було. В той же час на даний час в електронному кабінеті за той самою датою станом на 17.04.2025 рік та номером рішення зазначено, що розмір утримання на квітень та травень 2025 року складає не 64%, а 50%.
Таким чином твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не зверталася 22.04.2025 до суду в порядку вимог ст. 383 КАС України спростовуються матеріалами справи
Також, з матеріалів справи вбачається, що ухвалюючи постанову від 26.02.2025, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що позивачка пов`язувала порушення своїх прав із неприйняттям відповідачем у встановлений строк рішення за результатом розгляду її заяви про перерахунок пенсії, визнав таку бездіяльність протиправною та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву від 19.04.2024 про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки про суддівську винагороду №152/20 від 26.02.2020 та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що при визначенні відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці стаж роботи слідчим прирівнюється до суддівського стажу.
Рішенням пенсійного органу від 17.04.2025 №965220193667 позивачці здійснено перерахунок пенсії з 19.02.2020 із врахуванням стажу роботи з 01.11.1989 по 14.01.1997 - слідчий УВС Херсонського облвиконкому (7 років 02 місяці 14 днів) до стажу на посаду суддів та визначило розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64 відсотків; відповідний Розрахунок сум, що підлягають виплаті за судовим рішенням від 26.02.2025 у справі №420/13624/24 (т. ІІІ а.с. 134-138).
Судом встановлено, що з 01.01.2024 позивачці було перераховано пенсію на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №420/26649/24, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року згідно довідки про суддівську винагороду №12-23/113/2024, виданої Херсонськім апеляційним судом 05 серпня 2024 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13629/24 від 05 липня 2024 року, від суддівської винагороди - яка складає 283118,00 грн.
При цьому питання застосування пенсійним органом відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 у справи №420/13624/24 не досліджувалося та є предметом розгляду у справі №420/13370/25.
Ураховуючи, що, оскаржені позивачем в порядку статті 383 КАС України дії пенсійного органу пов`язані із виконанням органом ПФУ судового рішення у справі №420/13624/24 та є предметом спору у справі №420/13370/25, колегія суддів вважає, що доводи заяви ОСОБА_1 про неналежне виконання відповідачем рішення суду у справі №420/13624/24, з 01.01.2024 є безпідставними.
Щодо перерахунку у січені та лютому 2025 року, то зазначене не було предметом спору у справі №420/13624/24.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відсутні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності під час виконанням судового рішення.
Отож, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для постановлення окремої ухвали по відношенню до судді Одеський окружний адміністративний суд ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження.
Резюмуючи все вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          М.П.Коваль

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов