УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2749/24 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія 42 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів:  Коломієць О.С., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Смоляра А.В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №285/2749/24 за позовом  Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за поданням приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про вирішення питання про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника 
за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни
на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Михайловської А.В. у м.Звягелі,
в с т а н о в и в:

У березні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна звернулася до суду з поданням у порядку розділу VI ЦПК України. Просила вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника – ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судового рішення, а саме: гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,90 кв.м.
Заява обґрунтована тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни перебуває виконавче провадження №76442124 щодо примусового виконання рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором. Під час примусового виконання рішення суду встановлено, що у власності боржника знаходиться земельна ділянка площею 0,0045 га з цільовим призначення для будівництва індивідуальних гаражів із кадастровим номером: 1811000000:00:37:0800, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування земельної ділянки. Управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин Звягельської міської ради від 26 листопада 2024 року за вих. №177 повідомлено, що 02 листопада 2023 року боржнику видана довідка №16/23 про відповідність розташування одноповерхового гаража № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» видано технічний паспорт на гараж АДРЕСА_3 . На день звернення до суду з поданням боржник судове рішення не виконав, будь-яких платежів у рахунок погашення боргу перед стягувачем не здійснив, документального підтвердження про факт повної або часткової сплати боргу згідно з судовим рішенням виконавцю не надав, декларацію про майно та доходи боржника – фізичної особи, затверджену МЮУ, не подав, жодних пропозицій щодо шляхів вирішення питання заборгованості не надав. 

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про вирішення питання про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника у цивільній справі за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким її подання про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника задовольнити. 
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що боржник про відкрите виконавче провадження знає, оскільки отримав кореспонденцію про відкриття виконавчого провадження. Будь-яких платежів у рахунок погашення боргу боржник перед стягувачем не здійснив, документального підтвердження про факт повної або часткової сплати боргу згідно з судовим рішенням приватному виконавцю не надав, декларацію про майно та доходи боржника – фізичної особи, затверджену МЮУ, не подав, жодних пропозицій щодо шляхів вирішення питання заборгованості не надав. Всі вимоги приватного виконавця, які були надіслані боржнику, останній проігнорував. Під час огляду земельної ділянки, яка є власністю боржника, приватним виконавцем встановлено, що на ній побудований гараж. ОСОБА_1 є власником новозбудованого гаражу, що розташований на земельній ділянці, яка належить боржнику на праві власності, але вказаний гараж останній не реєструє як об`єкт нерухомого майна. Подання зумовлене тим, що відсутня будь-яка інша можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо вчинення приватним виконавцем дій щодо звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно, а саме, передачі майна на реалізацію. Суд першої інстанції під час розгляду подання не з`ясував правових підстав, із яких приватний виконавець звернувся до суду з цим поданням, не дослідив наявні підтверджуючі документи, які свідчать про те, що гараж фізично наявний та розміщений на земельній ділянці, яка перебуває у власності боржника. З огляду на викладене та у зв`язку з тим, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів для виконання рішення, є підстави для застосування до ОСОБА_2 заходу забезпечення виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції. 

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.231-233,237). Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій одночасно наголосила на проханні про задоволення апеляційної скарги. Представник стягувача АТ «Сенс Банк» спрямував заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на необхідність подання додаткових пояснень, але при цьому не зазначив, з приводу яких обставин бажає подати додаткові пояснення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви представника стягувача про відкладення розгляду справи. Обставини, на які послався представник стягувача, самі по собі ще не можна вважати поважними причинами для вчинення судом такої процесуальної дії, як відкладення розгляду справи. Стосовно боржника, то днем вручення йому судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування. Судова повістка, яка надіслана боржнику, повернута Укрпоштою 12 серпня 2025 року із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що за положеннями ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи приватному виконавцю у задоволенні її подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника (гараж), право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд першої інстанції виходив із того, що приватним виконавцем не доведено обґрунтованості подання та наявності передбачених законом підстав для звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: гараж АДРЕСА_3 , загальною площею 41,90 м2. Суд першої інстанції вважав, що сам по собі факт розміщення об`єкту незавершеного будівництва на земельній ділянці, яка знаходиться у власності боржник, не є беззаперечним підтвердженням факту виникнення та наявності права власності боржника на такий об`єкт, зважаючи на положення ст.ст.181,182,331 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів. 

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №500714950 у сумі 207 491,10 грн та 2 489,90 грн судових витрат зі сплати судового збору (а.с.105-109).

Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 23 жовтня 2024 року виданий виконавчий лист №285/2749/24 на виконання вказаного вище рішення суду (а.с.132).

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 01 листопада 2024 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №76442124, де стягувач: АТ «Сенс Банк», боржник: ОСОБА_1 , з виконання виконавчого листа №285/2749/24, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 23 жовтня 2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором №500714950 у сумі 207 491,10 грн та 2 489,90 грн судових витрат зі сплати судового збору (а.с.134).

Постанова про відкриття виконавчого провадження вручена боржнику ОСОБА_1 12 листопада 2024 року (а.с.135-137).

Також, 04 листопада 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 231 679,10 грн (а.с.138).

Приватним виконавцем Волковою Є.О. 19 листопада 2024 року направлена ОСОБА_1 вимога приватного виконавця, якою вона вимагає в строк до 02 грудня 2024 року надати приватному виконавцю письмові пояснення за фактом невиконання рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2024 року №285/2749/24; подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким боржник володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно та кошти боржника, що перебувають в інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; сплатити заборгованість за вказаними реквізитами (а.с.139).

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 13 серпня 2013 року на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0045 га, яка розташована в АДРЕСА_4 , гаражна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер 1811000000:00:037:0800, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування гаража (а.с.140-141). На цю земельну ділянку за ОСОБА_1 13 серпня 2013 року зареєстроване речове право (а.с.151).

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 19 листопада 2024 року винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме, земельної ділянки площею 0,0045 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер ОНМ у ДРРПНМ: 131484718110, кадастровий номер: 1811000000:00:037:0800, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 231 545,71 грн (а.с.142,154 постанова про опис та арешт майна боржника).

Приватним виконавцем Волковою Є.О. 19 листопада 2024 року направлена ОСОБА_1 вимога, якою вона вимагає 02 грудня 2024 року доставити до офісу приватного виконавця за адресою: Житомирська область, м.Житомир, бульвар Новий,5, причіп марки «NIEWIADOW, державний номерний знак: НОМЕР_2 , з метою опису та арешту транспортного засобу, з подальшим вилученням на майданчик для зберігання Житомирської філії ДП “Сетам” та реалізації в рахунок погашення боргу на користь стягувача, оскільки під час проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку майнового стану боржника, згідно з електронної відповіді МВС України на запит про зареєстровані за боржником транспортні засоби, встановлено, що останньому належить рухоме майно – транспортний засіб (а.с.143,157).

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 19 листопада 2024 року винесена постанова про розшук майна божника ОСОБА_1 , а саме, причепу марки «NIEWIADOW», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.145).

Із листа Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Звягельської міської ради від 26 листопада 2024 року слідує, що на звернення ОСОБА_1 управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин Звягельської міської ради від 02 листопада 2023 року видано довідку №16/23 про відповідність розташування одноповерхового гаража АДРЕСА_3 , вимогам державних будівельних норм (а.с.144 +зворот). За висновком: одноповерховий гараж АДРЕСА_3 відповідає вимогам державних будівельних норм, побудований в межах відведеної земельної ділянки з кадастровим номером 1811000000:00:037:0800, у відповідності до містобудівних вимог відносно прилеглих земельних ділянок, будівель в споруд та може використовуватися за призначенням.

Листом від 25 листопада 2024 року №483 КП “Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації” повідомило, що згідно з архівних даних станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в м.Звягелі Житомирської області, в тому числі на гараж АДРЕСА_3 , не зареєстровано (а.с.146).

На замовлення ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року виготовлений технічний паспорт на гараж АДРЕСА_5 (а.с.148-150).

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.3 частини п`ятої ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Пунктом 1 частини першої ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом частини десятої ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частин третьої та четвертої ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірку, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою ст.440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі №947/22930/19.

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приватним виконавцем внаслідок проведених виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутні кошти та майно, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду. Однак наявна земельна ділянка на якій побудований гараж площею 41,90 кв.м, право власності на який у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Оскільки боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача не виконує, борг не повернув, а також зважаючи на значну суму заборгованості, тривалий строк (з листопада 2024 року) примусового виконання судового рішення, здійснені виконавцем заходи щодо пошуку коштів та майна боржника, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги стягувача, у ході яких виявлено належність боржнику нерухомого майна - земельної ділянки зі збудованим на ній гаражем, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника (гараж), право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, не врахував, що виконання рішення суду триває вже більше 5 місяців, боржник не має на рахунках коштів, а також іншого рухомого майна, достатнього для погашення суми боргу. При цьому, маючи у наявності причеп, боржник жодних дій щодо передачі його на реалізацію не вчинив. Земельна ділянка, яка належить боржнику на праві власності, на якій збудований гараж, право власності на який боржник не реєструє в установленому законом порядку, переданою на реалізацію без нерухомого майна, що на ній побудоване, не може, оскільки земля слідує за нерухомістю, а тому мотиви суду першої інстанції із посиланням на положення ст.ст.181,182,331 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є помилковими, оскільки спірні правовідносини регулюються іншими нормами права, а саме, положеннями вказаних вище статей Закону України «Про виконавче провадження» та спеціальною нормою частини десятої ст.440 ЦПК України, враховуючи, що йдеться про стадію виконання судового рішення у цивільній справі, яка передбачає реальне виконання судового рішення.

       Як уже зазначалося вище, Велика Палата Верховного Суду вказувала на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Верховний Суд неодноразово висловлювався про принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, згідно із яким об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі №689/26/17 та від 22 червня 2021 року в справі №200/606/18).

Отже, звернення стягнення на земельну ділянку без звернення стягнення на нерухоме майно, що на ній розміщене, суперечить принципу єдності юридичної долі земельної ділянки і розташованих на ній споруд.

У рамках одного виконавчого провадження з урахуванням вчинених дій приватним виконавцем з приводу примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 при зверненні стягнення на гараж не буде порушено загальне правило, за яким об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Крім цього, визначення обсягу майна, на яке слід звернути стягнення з метою погашення суми заборгованості за виконавчим листом, є дискреційними повноваженнями виконавця, в тому числі, визначення вартості майна в порядку ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», що може бути виконане ним після вирішення цього питання судом у випадку, передбаченому абз.3 частини четвертої ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. вичерпані усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, але впродовж уже року судове рішення не виконане реально, а тому застосування судом апеляційної інстанції частини десятої ст.440 ЦПК України та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів розцінює як невідворотний крайній захід для реального виконання судового рішення. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 04 січня 2024 року в справі №344/1646/17. 

Згідно з ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права. 

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про звернення стягнення на майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,90 м2.

Мотиви суду першої інстанції стосуються набуття особою права власності на нерухоме майно, але в цьому випадку приватний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з вказаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації права власності за боржником на вказане вище нерухоме майно унеможливлює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже і виконання судового рішення.

Приватний виконавець вичерпала усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни задовольнити.
Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, задовольнити.
Звернути стягнення на нерухоме майно божника – ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,90 м2.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: