КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3977/2025            
Справа № 377/274/25 
Головуючий в суді І інстанції Бабич Н.С.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
 
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
08 вересня 2025 року                                                                                    
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Волошина Ігоря Володимировича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Волошина Ігоря Володимировича на постанову Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.
 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 24 березня 2025 року о 00 год. 07 хв. в м. Славутичі, неподалік будинку № 2 Печерського кварталу керував автомобілем Volkswagen CC д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що входить до переліку МОЗ, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Захисник Волошин І.В. , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу 02 липня 2025 року засобами поштового зв`язку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги наводив зміст ст. 245, 280 КУпАП, вказував, що відмова від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не може означати притягнення особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважав, що в оспорюваному рішенні суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставині, яка передувала складанню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, 24 березня 2025 року під час зупинки транспортного засобу Volkswagen СС д.н.з. НОМЕР_1 та перевірки документів водія ( ОСОБА_3 ) було виявлено, що останній нібито перебуває в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 (тайм-код відеозапису 00:09:41, камера 854842).
З відеозапису нагрудної камери поліцейських вбачається пропозиція ОСОБА_3 добровільно у супроводі поліцейських прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних про особу. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відповів відмовою (тайм-код 00:12:00) та зазначив про необхідність отримання письмової повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою оновлення особистих даних, у законному порядку - шляхом її направлення на поштову адресу за місцем реєстрації.
Крім того, як стверджував в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 , викликаний як свідок, «не було підстав для затримання ОСОБА_1 для доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки після його зупинки телефоном було повідомлено чергову частину та відповідального ВП № 2 Вишгородського РУП про розшукувану особу ОСОБА_1 та з`ясовано, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 на той час не було відповідальної особи, яка б могла прибути на місце події». Крім того, свідок ОСОБА_5 повідомив, що на питання ОСОБА_1 про те, чи буде він доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 після того, як повернеться з м. Чернігова, тобто після огляду, була надана відповідь, що так, але в контексті того, що на той час в ІНФОРМАЦІЯ_2 вже з`явиться відповідальна особа, яка буде наділена прийняти ОСОБА_1 та можливо на той час була інформація, що така особа з`явиться.
Відтак, отримавши остаточну відповідь від уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неможливості прийняти у нічний час доби ОСОБА_1 для уточнення інформації щодо оголошення в розшук, усвідомлюючи, що інспектори Національної поліції України не уповноважені складати відповідний акт за наслідками відмови особи прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2; передбачаючи, що у разі ігнорування інспектором виявлення особи, яка перебуває у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2, до такої уповноваженої особи (поліцейського) виникнуть питання щодо незаконного отримання грошової винагороди (пряма мова інспектора: «Вони подали вас в розшук, от ви знаходитесь в розшуку, ми зупинили вас, ви пред`явили документи, що посвідчують вашу особу і при перевірці на планшетному пристрої встановлено, що ви перебуваєте в розшуку, розумієте? Просто питання будуть до нас як до поліцейських, ми взяли від вас грошові кошти та відпустили вас» (тайм-код відеозапису 00:12:56), - поліцейський, розуміючи, що водій транспортного засобу не збирається слідувати разом з поліцейськими на власному авто до ІНФОРМАЦІЯ_2, дійшов висновку, що під час спілкування з ОСОБА_1 в нього було виявлено тремтіння пальців рук, а також поведінка, що «не відповідала дійсності», а тому поліцейський з невідомих на те причин запитав в ОСОБА_1 , чи вживав він, на що відразу була надана відповідь про готовність пройти перевірку на стан сп`яніння у м. Славутич (тайм-код відеозапису 00:16:04).
Тобто, з урахуванням вищенаведених обставин, з відмови водія транспортного засобу від поїздки разом з поліцейськими до ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує поведінка, яка, на думку інспектора, «не відповідає обстановці», з чого слідує складання протоколу про притягнення особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наводив зміст ст. 19 Конституції України, вказував, що використання інспекторами повноважень у сфері безпеки дорожнього руху для вирішення питань, пов`язаних з військовим обліком, є виходом за межі повноважень та зловживанням владою. Зокрема, нормами законодавства не передбачено, що інспектори Національної поліції України уповноважені вчиняти інші дії, які можуть спровокувати водія відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Щодо створення штучних підстав для отримання «відмови» від проходження медичного обстеження, вказував, що суд першої інстанції при ухваленні рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності визначив, що «ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини». 
При цьому ОСОБА_1 висловив готовність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння його у м. Славутич, про що повідомив інспекторів Національної поліції України (тайм-код відеозапису 00:16:04). Зазначене свідчить про беззаперечну готовність ОСОБА_1 пройти обстеження на виявлення наркотичних речовин в його організмі, оскільки останній був переконаний у відсутності таких речовин в його організмі та помилкове твердження інспектора про наявність у нього «ознак наркотичного сп`яніння». Однак у подальшому на запитання ОСОБА_1 «якщо його відвезуть до м. Чернігів на медичний огляд, то чи відвезуть його до місця зупинки, тобто до м. Славутич, та чи буде потім викликано працівників ІНФОРМАЦІЯ_2», працівник поліції повідомив, що вони все одно викличуть ІНФОРМАЦІЯ_2 (тайм-код відеозапису 00:29:00).
Після запитання ОСОБА_1 працівник поліції повторно запитав його щодо готовності пройти медичне обстеження, вважаючи, що виклик уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 нівелює попередню згоду ОСОБА_1 пройти обстеження. Звертав увагу, що неправдиве твердження щодо виклику ІНФОРМАЦІЯ_2 інспектори Національної поліції України застосовували умисно та маніпулятивно, оскільки як підтвердив інспектор в межах судового розгляду, останньому було достеменно відомо, що відповідальної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент зупинки немає, і коли така особа буде на робочому місці, невідомо.
Вказані дії інспекторів були спрямовані виключно на отримання формальної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та штучного створення підстав для складання протоколу за ст. 130 КУпАП як певного інструменту покарання за незгоду.
Вказував, що наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.
Відтак, дії працівників поліції спрямовані на беззаперечне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відсутності для цього законних підстав. Вимога щодо проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння могла бути лише приводом для отримання відмови ОСОБА_1 та для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо неналежної оцінки судом доказів, зокрема результатів медичного дослідження, вказував, що суд першої інстанції грубо порушив принцип презумпції невинуватості та засади оцінки доказів, безпідставно відхиливши наданий стороною захисту висновок медичної лабораторії «Діла» від 24 березня 2025 року. Зокрема, суд відхилив результат дослідження медичної лабораторії  «Діла» від 24 березня 2025 року, яким підтверджено відсутність в сечі ОСОБА_1 будь-яких наркотичних речовин, при цьому дослідження було проведено лише через 6 годин після зупинки. Мотивація суду, що лабораторія «Діла» не входить до переліку закладів, уповноважених МОЗ України на проведення таких оглядів за направленням поліції, є необґрунтованим, оскільки зазначений перелік стосується процедури, ініційованої поліцейським, але він жодним чином не позбавляє доказової сили висновок ліцензованого медичного закладу, наданий особою на свій захист. Відтак, результати медичного огляду, проведеного з ініціативи водія в іншому закладі, є належним доказом, який має оцінюватися судом у сукупності з іншими матеріалами. Відхиливши цей доказ, суд порушив право ОСОБА_1 на захист та принцип презумпції невинуватості.
Підсумовував, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях та є результатом неправильної оцінки обставин справи. Судом не було спростовано доводи захисту щодо провокації з боку уповноважених осіб Національної поліції України, відсутності категоричної відмови від огляду, наявності доказу (висновку лабораторії), який прямо свідчить про тверезість ОСОБА_1 .
Вказував, що згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. 
За таких обставин суд першої інстанції повинен був надати належну правову оцінку доводам захисника щодо наявності в діях інспекторів ознак провокації та закрити провадження в справі за ст. 130 КУпАП. Однак жодного відображення в тексті судового рішення щодо прийняття або зазначення мотивів відхилення аргументів сторони захисту немає. 
 
Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
 
Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.
 
Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 24 березня 2025 року близько 00:07 він рухався на своєму автомобілі додому та був зупинений працівниками поліції, які після перевірки в нього документів хотіли відвезти його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ІНФОРМАЦІЯ_2), але він відмовився, повідомивши, що він приїхав у гості і зараз комендантська година. Тоді працівники поліції повідомили йому про підозру перебування його в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в м. Чернігів. Він ніколи не вживав наркотичні засоби та алкогольні напої. У відповідь він повідомив працівникам поліції, що готовий здати будь-які аналізи та пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі м. Славутичі. Але працівники поліції зазначили, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в м. Чернігові, однак у нього не було часу їхати до медичного закладу м. Чернігова, в той день він приїхав в гості, крім того, працівники поліції повідомили, що відвезуть його до медичного закладу м. Чернігова, а потім передадуть до ІНФОРМАЦІЯ_2, щоб отримати повістку, не дивлячись на те, що він повідомив їм, що самостійно з`явиться до військкомату наступного дня. За вказаних обставин вважає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського.
 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Волошин І.В. у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, вказував, що є підстави для сумніву в доброчесності і порядності дій працівників поліції, оскільки якби були сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, то вони б виникли у працівників поліції з самого початку розмови з ОСОБА_1 ; поліцейські, якщо виявляють особу, яка перебуває в розшуку військкоматом, мають доставити таку особу до військкомату.
У поданому клопотанні захисник вказував на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначав, що під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено, що останній нібито перебуває в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 (тайм-код відеозапису 00:09:41 камера 854842). З відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається пропозиція ОСОБА_1 добровільно у супроводі поліцейських прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних про особу. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відповів відмовою (тайм-код відеозапису 00:12:00). Одразу після відмови ОСОБА_1 від візиту до ІНФОРМАЦІЯ_2 поліцейський повідомив (тайм-код відеозапису 00:12:10), що у разі відмови виконати законну вимогу поліцейського відносно ОСОБА_1 може бути застосовано обмеження рухомості, а також інші спеціальні засоби та фізична сила. Після роз`яснення норм Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 було запропоновано на власному автомобілі разом з поліцейськими прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 (тайм-код відеозапису 00:12:50). На пропозицію поліцейських прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився, обґрунтовуючи свою відмову тим, що він з`явиться до ІНФОРМАЦІЯ_2 зранку цього ж дня. Більш того, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 можуть в порядку та спосіб, передбачений законом, надіслати йому повістку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, поліцейський намагався пояснити водієві транспортного засобу, що у разі ігнорування ним як поліцейським розшуку особи ІНФОРМАЦІЯ_2, то до нього як поліцейського будуть питання. Також поліцейські на запитання пасажира ОСОБА_1 про те, що відповідно до статей 44,45 Закону України «Про Національну поліцію» вони мають право застосовувати фізичну силу, якщо є якесь порушення, відповіли, що правопорушення є, передбачено воно частиною 3 статтею 210-1 КУпАП. Однак, матеріали справи не містять жодного доказу про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, що було складено відносно ОСОБА_1 за статтею 210 КУпАП. Розуміючи, що водій транспортного засобу не збирається слідувати разом із поліцейськими на власному авто до ІНФОРМАЦІЯ_2, працівник поліції дійшов висновку, що під час спілкування з ОСОБА_1 в нього виявлено тремтіння пальців рук, а також поведінка, що «не відповідає дійсності», а тому поліцейський з невідомих на те причин запитав в ОСОБА_1 , чи вживав він, на що відразу була надана відповідь про готовність пройти перевірку на стан сп`яніння у м. Славутич (тайм-код відеозапису 00:16:04). Тобто відмова водія транспортного засобу від поїздки разом з поліцейськими до ІНФОРМАЦІЯ_2 була сприйнята як поведінка, що не відповідала обстановці, а відтак як одна з ознак наркотичного сп`яніння. В подальшому на запитання ОСОБА_1 , якщо його відвезуть до м. Чернігів на медичний огляд, то чи відвезуть його до місця зупинки, тобто до м. Славутич, та чи буде викликано потім працівників ІНФОРМАЦІЯ_2, працівник поліції повідомив про те, що все одно викличуть ІНФОРМАЦІЯ_2 (тайм-код відеозапису 00:29:00). За вказаних обставин, захисник, посилаючись на статтю 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», вважав, що таким чином працівники поліції спровокували ОСОБА_1 погодитися на складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та не збиралися доставляти його до ІНФОРМАЦІЯ_2 ні до складання протоколу, ні після завершення його складання. Тому, виходячи з положень статті 62 Конституції України, обвинувачення водія у вчиненні правопорушення за статтею 130 КУпАП не може ґрунтуватись на незаконних діях поліцейських і за таких обставин у випадку належного обґрунтування захисником наявності провокації суд повинен закрити провадження у справі. Крім того, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 07:46, з метою спростування доводів поліцейських про наявність ознак та можливого наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 звернувся до відділення медичної лабораторії «Діла» і за результатами досліджень наркотичні речовини в сечі ОСОБА_1 виявлено не було. 16 квітня 2025 року захисником проведено огляд вмісту інтернет-сторінки Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України», в якому було виявлено інформацію про перелік найпоширеніших наркотичних препаратів в Україні та період затримання таких наркотичних речовин в організмі людини. Під час проведення огляду зазначеної інтернет-сторінки було встановлено, що період утримання організмом людини наркотичних речовин складає від 2-х днів до 1 місяця. Таким чином, у разі перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, результати аналізів були б позитивними, адже відбір біоматеріалу ОСОБА_1 та його аналіз здійснювався через 7 годин після зупинки поліцейськими у м. Славутич.
 
Під час розгляду справи судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_6 , а також працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7., якими здійснювалося складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів даної адміністративної справи.
 
Свідок ОСОБА_6 , яку було викликано за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні пояснила, що є дівчиною ОСОБА_1 24 березня 2025 року близько 00:06, повертаючись від знайомих разом з ОСОБА_1 на його автомобілі, неподалік Печерського кварталу, їх зупинили працівники поліції за порушення комендантської години, але ОСОБА_1 показав їм перепустку, яка дозволяє пересуватися містом під час дії комендантської години, після чого на вимогу працівників поліції пред`явив свій паспорт для встановлення його особи. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку, тому йому потрібно проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання повістки, але ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що повістку вони можуть направити поштою. У подальшому працівники поліції вказали, що до ОСОБА_1 буде застосована фізична сила та кайданки, але не зрозуміло з якого приводу. Після того як ОСОБА_1 відмовився їхати до ІНФОРМАЦІЯ_2, поліцейський повідомив, що в нього виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває під дією наркотичних речовин, оскільки в нього тремтять руки та його поведінка не відповідає обстановці, тому для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння потрібно проїхати до найближчого медичного закладу, який внесений до переліку МОЗ та знаходиться в м. Чернігів. При цьому, працівники поліції повідомили, що після того як його привезуть назад до м. Славутич, то відвезуть до ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, щоб у такому разі вони складали протокол.
 
Свідок ОСОБА_5 , якого було викликано за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. На момент зупинки ОСОБА_1 він разом з іншим інспектором старшим лейтенантом ОСОБА_7 здійснювали патрулювання м. Славутича та за порушення комендантської години у Печерському кварталі зупинили автомобіль «Volkswagen» під керуванням водія ОСОБА_1 . Після встановлення особи водія, за даними ІТС ІПНП було також встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку за поданням ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, яка ухиляється від призову за мобілізацією, тому водію було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але водій відмовився, пояснивши, що звернеться до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно зранку. Під час розмови з водієм у останнього було виявлено тремтіння пальців рук і поведінка водія була збуджена, тобто не відповідала обстановці, тому виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, який внесений до відповідного переліку МОЗ та має право на проведення такого огляду, а саме в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», яка розташована за адресою: м. Чернігів, вулиця Івана Мазепи, 3. Водій повідомив, що відмовляється. Також із застосуванням ліхтаря було оглянуто очі водія, зіниці очей якого були звужені та не реагували на світло. Після отримання відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. При цьому, не було підстав для затримання ОСОБА_1 , для доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки після його зупинки телефоном було повідомлено чергову частину та відповідального ВП №2 Вишгородського РУП про розшукувану особу ОСОБА_1 та з`ясовано, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 на той час не було відповідальної особи, яка б могла прибути на місце події, а складення відповідного акту за наслідками відмови особи прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 законодавством не передбачено. Про відсутність відповідальної особи від ІНФОРМАЦІЯ_2 на той час до моменту зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 йому не було відомо. Під час розмови з ОСОБА_1 останнього було повідомлено про можливість застосування відносно нього фізичної сили та спецзасобів, але в контексті того, якщо той чинитиме опір під час виконання законних вимог поліцейських. На питання ОСОБА_1 про те, чи буде він доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 після того, як повернеться з м. Чернігова, тобто після огляду, була надана відповідь, що так, але в контексті того, що на той час в ІНФОРМАЦІЯ_2   вже з`явиться відповідальна особа, яка буде наділена повноваженнями прийняти ОСОБА_1 та можливо на той час була інформація, що така особа з`явиться.
 
Свідок ОСОБА_7 , якого було викликано в судове засідання за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години та встановлено, що він перебуває у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але ОСОБА_1 відмовився. В ході спілкування з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки водій вів себе агресивно, в нього тремтіли пальці рук та зіниці очей не реагували на світло Тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на який пропонувалося проїхати на службовому транспортному засобі. Про виявлення особи ОСОБА_1 , який перебуває у розшуку, було повідомлено по телефону чергову частину та відповідального ВП №2 Вишгородського РУП, але в подальшому було з`ясовано, що на той час була відсутня особа, яка займається розшуком в ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже ОСОБА_1 у подальшому не був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2.
 
Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
 
- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, від 24 березня 2025 року серії ЕПР №279961, у частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким вона керувала;
 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним інспектором СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_5., відповідно до якого 24 березня 2025 року о 00:20 ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. В направленні зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду;
 
- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7. від 24 березня 2025 року, з якого вбачається, що 24 березня 2025 року він перебував на добовому чергуванні в складі ГРПП ВП №2 Вишгородського РУП, спільно з майором поліції ОСОБА_5. здійснював патрулювання м. Славутич на службовому автомобілі. Під час патрулювання 24 березня 2025 року о 00:07 біля будинку №2 Печерського кварталу м. Славутича було помічено автомобіль «Volkswagen CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого рухався з порушенням комендантської години. Для перевірки водія на підставі Закону України «Про Національну поліцію» даний автомобіль було зупинено. В ході перевірки документів водія встановлено, що автомобілем «Volkswagen CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці, очей, які не реагували на світло, та поведінка, яка не відповідала обстановці. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, що входить до Переліку МОЗ, а саме в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», вулиця Івана Мазепи, 3, на що ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейських. В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, статтю 63 Конституції України та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП за порушення пункту 2.5. ПДР України;
 
- листом КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 24 від 03 січня 2025 року, копія якого долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що відповідно до наказу ДОЗ КОДА № 161-адм від 12 лютого 2024 року «Про внесення змін до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», КНП «Славутицька міська лікарня» СМР включено до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Для проведення медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Славутицька міська лікарня» СМР використовується газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та повірений Державним підприємством «Чернігівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у відповідності до вимог чинного законодавства. Водночас, проводити відповідні лабораторні дослідження з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Славутицька міська лікарня» СМР можливості не має із-за відсутності акредитованої лабораторії;
 
- відеозаписами з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських (відеофайли export-7byy4, export-9m326) та автомобільного відеореєстратора (відеофайл VID -20250324-WA0005), на яких зафіксовано і встановлено судом першої інстанції, що 24 березня 2025 року о 00:07 поліцейські на службовому автомобілі рухаються за автомобілем «Volkswagen CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зупиняють вказаний автомобіль за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Поліцейський підходить до цього автомобіля (00:07), представляється водію, повідомляє про здійснення відеозапису на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», повідомляє причину зупинки транспортного засобу (рух на транспортному засобі під час дії комендантської години). Поліцейський просить надати документи на транспортний засіб та посвідчення водія відповідної категорії. Запитує у водія щодо наліпки чорного кольору на номерних знаках та говорить, що наразі він попереджає водія, але в майбутньому за вказане порушення буде накладено штраф. Після цього поліцейський повідомляє, що військкомат подав водія у розшук і йому треба проїхати до військкомату, щоб дізнатися причини розшуку (00:09). Присутня в автомобілі пасажир жінка запитує в поліцейських, чи дійсно водій перебуває в розшуку, та просить надати підтвердження, після чого поліцейські показують екран планшету ОСОБА_1 та повідомляють про дату внесення ІНФОРМАЦІЯ_2 подання про його розшук 12 березня 2025 року (00:11). ОСОБА_1 повідомляє, що він прибув до м. Славутич та завтра самостійно звернеться до військкомату. Поліцейський зазначає, якщо водій планує завтра з`явитися, то зараз йому необхідно прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де водію дадуть повістку, або йому необхідно буде з`явитись на якусь іншу дату, щоб його зняли з розшуку. ОСОБА_1 зазначає, щоб йому відправили повістку до поштомату. Поліцейський повідомляє останньому, що його виявлено як особу, яка перебуває в розшуку, роз`яснює, що зараз водію пропонується добровільно проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 і все владнати. ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що він на даний час відмовляється (00:12). Поліцейський роз`яснює, що у разі невиконання законної вимоги поліцейського та опору поліцейському до водія на підставі статей 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» можуть бути застосовані засоби обмеження рухомості, а також інші спеціальні засоби та фізична сила. ОСОБА_1 знову повідомляє, що з`явиться наступного дня до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , якщо вони його не доставлять до ІНФОРМАЦІЯ_2, то до них виникнуть питання як до поліцейських, оскільки він перебуває у розшуку (00:13). ОСОБА_1 повідомляє, що під фіксацію він відмовляється їхати для отримання повістки та нехай йому направлять повістку поштою. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що йому пропонується зараз проїхати та з`ясувати, чому надійшло подання з приводу поставлення його на облік як особи, яка ухиляється від виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2. На запитання пасажира, що підставами застосування заходів, передбачених статтями 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», є вчинення правопорушення, поліцейський повідомляє, що правопорушення є, яке передбачено частиною 3 статті 210-1 КУпАП (00:14). Далі поліцейські в спілкуванні між собою зазначають, що напевно водій зараз погодиться, але в цей час ОСОБА_1 , перебуваючи у автомобілі, зазначає, що він не буде погоджуватися та на уточнююче питання поліцейського, чи дійсно він відмовляється, підтверджує, що відмовляється. Після цього поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи вживав він, на що ОСОБА_1 , не дослухавши запитання, відповідає, що він готовий пройти огляд за допомогою газоаналізатору та здасть будь-які аналізи. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що в останнього виявлене виражене тремтіння пальців рук. Водій в цей час висуває руки з вікна автомобіля та запитує: «Де?». Після цього поліцейський зазначає, що під час спілкування з водієм, виявлено, що в нього виражене тремтіння пальців рук та його поведінка не відповідає дійсності, оскільки водій почав себе збуджено поводити та відмовляється виконувати законні вимоги поліцейського, у зв`язку із чим в поліцейського виникли підстави вважати, що водій керує транспортним засобом під дією наркотичних речовин та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, який внесений до переліку МОЗ, а саме у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, вулиця Івана Мазепи, 3, та запитує в останнього чи погоджується він пройти такий огляд (00:17). Водій запитує, чи на машині вони поїдуть, щоб здати аналізи, на що поліцейський відповідає, що так. ОСОБА_1 запитує в поліцейського, хіба по ньому видно, що він наркоман. Поліцейський повідомляє, що назвав ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), після чого знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні (00:18). Також поліцейський повідомляє, що вони не можуть провести огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 , не виходячи зі свого автомобіля, зачиняє вікно автомобіля і продовжує в ньому знаходитись. Поліцейський в цей час телефонує комусь та повідомляє про зупинку ОСОБА_1 , який обліковується в розшуку, якому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, який зараз вирішує поїде він чи ні. Поліцейський знову повідомляє ОСОБА_1 , що на місці вони не можуть провести огляд на стан наркотичного сп`яніння, Славутицька міська лікарня також не може проводити такі огляди, тому найближчим медичним закладом є Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня, якщо водій погодиться або відмовиться пройти такий огляд, він відсторонюється від керування транспортним засобом і за кермо може сісти інший водій, але якщо водій відмовиться від проходження огляду, то на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 в цей час виходить зі свого автомобіля та витягує обидві руки вперед, показуючи та пояснюючи, що одна з рук в нього переламана декілька разів, в нього не може бути наркотичного сп`яніння і просить подивитися йому очі. Поліцейський за допомогою ліхтарика дивиться в очі ОСОБА_1 і повідомляє, що зіниці його очей не реагують на світло. ОСОБА_1 стверджує, що він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, тому і очі не реагують. Поліцейський уточнює ОСОБА_1 , що було висунуто підозру перебування в стані наркотичного сп`яніння, тому для того, щоб підтвердити або спростувати її, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в м. Чернігів. ОСОБА_1 запитує, чи може він їхати за поліцейськими, на що поліцейські повідомляють, що на даний час він відсторонений, тому не може. Поліцейський повідомляє, що ОСОБА_1 може їхати в службовому автомобілі, а адвокат може їхати на своєму, або на автомобілі ОСОБА_1 . Після цього поліцейський пропонує ОСОБА_1 надати чітку відповідь, щоб можна було зрозуміти, які будуть їхні подальші дії. У подальшому поліцейський знову називає ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені та запитує, чи погоджується той пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснює, якщо водій буде затягувати час, то це буде розцінюватися як відмова від проходження огляду та буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР України (00:28). ОСОБА_1 запитує: «Значить Ви мене відвезете в м. Чернігів на огляд, а потім привезете на це саме місце, без усяких військкоматів?». Поліцейський роз`яснює, що в такому випадку вони викликають представників військкомату. Після цього ОСОБА_1 повідомляє поліцейському: «Складайте тоді протокол і все». Поліцейський зауважує ОСОБА_1 , щоб він поки нікуди не уходив, поки вони не складуть протокол. ОСОБА_1 відповідає: «Так, так, складайте самі, я і підписувати нічого не буду», після цього надає поліцейським посвідчення водія в мобільному застосунку «Дія». Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 положення статті 63 Конституції України та права, передбачені статтею 268 КУпАП. Також на відеозапису зафіксовано процедуру складення поліцейським відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, від підпису якого останній відмовився.
 
Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.
 
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
 
Апеляційна скарга захисника Волошина І.В. не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, з вимог Інструкції № 1452/735 вбачається, що у поліцейського виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. У разі наявності підстав вважати, що такі ознаки встановлено, поліцейський направляє, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого вказаними вище нормативними актами порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, то поліцейський згідно з пунктом 8 Порядку №1103 склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, в якому зазначив ознаки наркотичного сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився.
 
Доводи апеляційної скарги, що насправді відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, відхиляються апеляційним судом, оскільки є суб`єктивною оцінкою захисника візуального стану особи, у якої працівники поліції, уповноважені виявляти такі ознаки, виявили їх і висунули законну вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також такі доводи не спростовують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
 
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
 
Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування. 
 
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було спростовано доводи захисту про відсутність категоричної відмови водія від огляду, відхиляються апеляційним судом, оскільки на відеозаписі після того, як поліцейський вперше висунув вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (00:17), останній не надав згоди, а запитав, чи по ньому видно, що він наркоман, і о (00:28), коли поліцейський вчергове називає ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені, та запитує, чи погоджується той пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснює, якщо водій буде затягувати час, то це буде розцінюватися як відмова від проходження огляду та буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР України (00:28). ОСОБА_1 запитує: «Значить Ви мене відвезете в м. Чернігів на огляд, а потім привезете на це саме місце, без усяких військкоматів?». Поліцейський роз`яснює, що в такому випадку вони викликають представників військкомату. Після цього ОСОБА_1 повідомляє поліцейському: «Складайте тоді протокол і все». Поліцейський зауважує ОСОБА_1 , щоб він поки нікуди не уходив, поки вони не складуть протокол. ОСОБА_1 відповідає: «Так, так, складайте самі, я і підписувати нічого не буду», і такі дії були правильно розцінені працівниками поліції як фактична відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (00:52 відеозапису).
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника у апеляційній скарзі, що суд першої інстанції грубо порушив принцип презумпції невинуватості та засади оцінки доказів, безпідставно відхиливши наданий стороною захисту висновок медичної лабораторії «Діла» від 24 березня 2025 року, враховуючи, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння.
 
Доводи апеляційної скарги, що судом не було спростовано доводи захисту щодо провокації з боку уповноважених осіб Національної поліції України, є необґрунтованими, враховуючи наступне.
Так, провокація адміністративного правопорушення означає вчинення суб`єктом активних цілеспрямованих дій, метою яких є спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення із подальшим її викриттям.
Доводи про наявність провокації з боку працівників поліції, є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах справи, з якого не вбачається, що працівники поліції будь-яким чином спонукали ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, у матеріалах справи відсутні докази здійснення поліцейськими будь-яких роз`яснень особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав або обов`язків, які законодавством не передбачені та не встановлені. 
 
Апеляційний суд враховує, що повідомлення поліцейським ОСОБА_1 , що він перебуває у розшуку в ТЦК, не надавало йому підстав для невиконання законної вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
Апеляційний суд зауважує, що особисті мотиви відмови від проходження медичного огляду не звільняють водія від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, а саме на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, у їх сукупності, а саме пояснення свідків, які узгоджуються з наданим відеозаписом з портативних відеореєстраторів поліцейських, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність обставин, які б свідчили про спонукання поліцейськими до висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».
 
Доводи апеляційної скарги, що неправдиве твердження щодо виклику ІНФОРМАЦІЯ_2 інспектори Національної поліції України застосовували умисно та маніпулятивно, вказані дії інспекторів були спрямовані виключно на отримання формальної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та штучного створення підстав для складання протоколу за ст. 130 КУпАП як певного інструменту покарання за незгоду, є припущеннями та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
 
Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, відхиляючи доводи захисника, недоставлення поліцейськими ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ні до складення протоколу, ні після його завершення, не знаходиться у прямому причинному зв`язку з обов`язком водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку за наявності встановлених поліцейським ознак такого сп`яніння.
 
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
 
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
 
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
 
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
 
Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга захисника Волошина І.В. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.
 
Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
 
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.
 
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
 
За таких обставин постанова Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника Волошина Ігоря Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя                                                                                                              Кашперська Т.Ц.