ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11891/21                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: А.Г. Секірська

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 листопада 2025 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків в якому просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.04.2021 № 0001410704.
На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл», код ЄДРПОУ 24812228, зареєстровано як юридична особа 05.06.1997, № запису 12661200000000677 , місцезнаходження юридичної особи: Україна, 03110, місто Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ`ЯНСЬКА, будинок 11, основний вид економічної діяльності: 47.30 Роздрібна торгівля пальним, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 17.02.2025.
У період з 22.03.2021 по 24.03.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, розташованої за адресою: м. Київ, пр-т Юрія Гагаріна, 21 А, суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Глуско Рітейл», за наслідками якої складено акт фактичної перевірки від 25.03.2021 № 197/31-00/07-04-03-02, яким встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (арк.спр. 35-38).
В акті фактичної перевірки зазначено, що на АЗС з магазином здійснюється торгівля скрапленим газом та супутніми товарами в магазині. До перевірки надано звіти форми 17-НП за період з 01.01.2021 по 22.03.2021 та журнал оперативного обліку скрапленого вуглеводного газу, що надійшов на АЗК за період з 01.01.2021 по 22.03.2021. Відповідно до змінного звіту форми 17-НП за 01.01.2021 встановлено надлишок палива між обліковими даними та фактичними (показники рівнемірів) в резервуарах, які введені в експлуатацію, пройшли повірку. Складено відомість на підставі звіту форми 17-НП за 01.01.2021 з урахуванням похибки. Відповідно до наданого журналу надходження скрапленого вуглеводного газу (форма 2-ГС) з 01.01.2021 по 22.03.2021 надлишок палива (скрапленого газу) не оприбутковано. Журнал надходження нафтопродуктів до перевірки не надано у зв`язку з вилученням СУГУДФС у м. Києві (копія протоколу додається). В звітах форми 17-НП за період з 01.01.2021 по 22.03.2021 також відсутнє оприбуткування надлишку палива. Додаткових первинних документів, які б підтверджували оприбуткування палива, до перевірки не надано, чим порушено п.12 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.95 (із змінами та доповненнями), наказ від 20.05.2008 № 281/171/578/ «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України». Загальна сума надлишку становить 39386,59 грн. Загальна кількість надлишку становить 2745,95 л з урахуванням похибки (арк.спр. 37).
На підставі акта перевірки від 25.03.2021 № 197/31-00/07-04-03-02 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.04.2021 № 0001410704, яким за порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 78 773,18 грн, код платежу 21080900 (арк.спр. 17-16).
Згідно із розрахунком штрафних санкцій по акту фактичної перевірки від 25.03.2021 № 197/31-00/07-04-03-02 (фактична перевірка господарської одиниці ТОВ «Глуско Рітейл» АЗС з магазином, що розташована за адресою: м. Київ, пр. Юрія Гагаріна, 21А), порушення вимог п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суть порушення - порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, не здійснено продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку на загальну суму 39 386,59 грн (встановлено надлишок палива, який знаходився в реалізації з урахуванням похибки 0,8%), відповідальність за що передбачена ст. 20 зазначеного Закону - до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сума штрафної (фінансової) санкції - 78 773,18 грн (39386,59 *2).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.
До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (стаття 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (пункт 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція №281/171/578/155).
Відповідно до пункту 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції №281/171/578/155  на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС.
Виходячи з положень підпунктів 10.3.1-10.3.4 пункту 10.3     Інструкції №281/171/578/155, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою.
Відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному, звіті АЗС за формою №17-НП, а відпуск нафтопродуктів за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем, та відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.
Підпунктами 4.2.5.4-4.2.5.6 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що для дистанційного керування паливно-роздавальними колонками мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.
Місцеве керування паливно-роздавальними колонками має передбачати можливість функціонування з РРО.
Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущених пального або олив.
Наведені законодавчі норми свідчать про те, що після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.
Cпособом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП наданих РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.
Розділ 13 Інструкції №281/171/578/155 регулює порядок проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.
Відповідно до пункту 13.5 Інструкції №281/171/578/155 для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Забороняється вводити до складу робочої інвентаризаційної комісії головного бухгалтера підприємства та матеріально відповідальних осіб. Забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії у тих самих матеріально відповідальних осіб одного й того самого працівника два рази підряд. Розпорядчим документом керівника підприємства установлюються терміни початку та завершення робіт з інвентаризації.
Пунктом 13.13 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що результати вимірювань у резервуарах і технологічних трубопроводах інвентаризаційною комісією заносяться до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП, а також до акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №3-НП (додаток 26). Розрахунки наявності нафти та/або нафтопродуктів у технологічних нафтопродуктопроводах підприємств заносяться до відомості наявності нафтопродуктів (нафти) у технологічних нафтопродуктопроводах за формою №23-НП (додаток 27) та на АЗС до відомості нафтопродуктів у технологічних трубопроводах АЗС за формою №35-НП (додаток 28).
Судом встановлено, що контролюючим органом при здійсненні фактичної перевірки господарської одиниці позивача встановлено надлишок дизельного палива (з урахуванням похибки 0,8%) -    в загальному розмірі 2745,95 л (бензин А-95 - 7,49 л - 201,86 грн; бензин А-92 - 250,95 л - 6261,20 грн; дизельне паливо - 95,50 л - 2374,40 грн; скраплений газ - 2396,01 л - 30549,13 грн), загальною вартістю 39 386,59 грн, що підтверджено відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків (товарно - матеріальних цінностей) станом на 01.01.2021 (дата початку перевірки) при перевірці господарської одиниці АЗС з магазином за адресою: м. Київ, пр. Ю.Гагаріна, суб`єкта господарювання ТОВ «Глуско Рітейл» (арк.спр. 39).
Інформацію до відомості внесено на підставі даних змінного звіту АЗС форми 17-НП, складеного оператором ОСОБА_1 , зміна з 01.01.2021 з 00 год. 03 хв. по 01.01.2021 23 год. 51 хв. (арк.спр. 40), змінного звіту АГЗС форми № 14-ГС щодо руху скрапленого вуглеводного газу на АГЗС (арк.спр. 41).
Відповідно до наданого журналу надходження скрапленого вуглеводного газу (форма 2-ГС) з 01.01.2021 по 22.03.2021 надлишок палива (скрапленого газу) не оприбутковано (арк.спр. 60-70).
Журнал надходження нафтопродуктів до перевірки не надано у зв`язку з вилученням СУГУДФС у м. Києві.
Також судом установлено, що внаслідок слідчих дій, що мали місце 11.03.2021, опломбовано:
- резервуар № 2-РГС 20 № 34-00/1029, в якому знаходиться НП А-95 МАХ, номер пломби А556022739 ТОВ «Глуско Рітейл»; 
- резервуар № 3-РГС 20 № 34-00/1030, в якому знаходиться НП А-95, номер пломби А556022737 ТОВ «Глуско Рітейл»;
- резервуар № 4-РГС 26 № 34-00/1031, в якому знаходиться НП А-92, номер пломби А556022736 ТОВ «Глуско Рітейл»;
- резервуар № 5-РГС 26 № 34-00/1032, в якому знаходиться НП дизпаливо, номер пломби А556022740 ТОВ «Глуско Рітейл»;
- паливно - роздавальні крани ПРК № 2-3 № Д0340182 «ТОКНЕІМ» ПКР 2: А95; А-95МАХ, А-92, ДП; ПРК № 3:А-95, А-95МАХ, А-92, ДП; 
- паливно - роздавальні крани ПРК № № 4-5 № Д0340184 «ТОКНЕІМ»: ПРК 4: А-95, А-95МАХ, А-92, ДП, ПРК 5: А-95, А-95Мах, А-92, ДП, що підтверджується протоколом обшуку від 11.03.2021, складеним старшим слідчим з ОВС восьмого СВРКП СУ ГУ ДФС у м Києві, в ході досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 22019000000000022 від 30.01.2019 (акр.спр. 44-49).
Таким чином, доказів опломбування резервуарів зі скрапленим вуглеводним газом позивачем не надано, і в акті перевірки зазначено, що на АЗС з магазином здійснюється торгівля скрапленим газом та супутніми товарами в магазині.
Тобто, фактично перевірена документація щодо обліку скрапленого вуглеводного газу, проте висновок щодо неоприбуткування пального зроблений і щодо інших видів пального (бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо), без дослідження журналу надходження наведених видів нафтопродуктів.
Щодо доводів позивача про неможливість застосування фінансових санкцій при відсутності реалізації пального у зв`язку з опломбуванням резервуарів з пальним, суд зазначає таке.
Постановою КМУ від 18.02.2022 № 199 затверджено Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування (далі - постанова № 199), згідно із якими:
Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та внесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора;
X-звіт - денний звіт без обнулення інформації в оперативній пам`яті реєстратора.
Пунктом 11 постанови № 199 визначено, що реєстратор повинен забезпечувати формування та друкування таких звітів: X-звіту;   звіту; звіту про реалізовані товари (надані послуги); періодичних (повного, скороченого); копій документів, що зберігаються у носії контрольної стрічки в електронній формі, за допомогою механізму друку реєстратора.
Формування X-звіту, звіту про реалізовані товари (надані послуги) та періодичних звітів повинно виконуватися без обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам`яті (пункт 12 постанови № 199).
Відповідно до пункту 15 постанови № 199 чек X-звіту повинен додатково містити такі дані (всі підсумки та суми обчислюються з початку зміни до моменту формування X-звіту):
підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожною ставкою ПДВ окремо; літерні позначення та відповідні ставки ПДВ у відсотках; суми ПДВ за кожною ставкою; підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги), продаж (надання) яких не підлягає обкладенню ПДВ; загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) з розбивкою за формами оплати; підсумок розрахункових операцій та суми ПДВ відповідно до абзаців другого, четвертого, п`ятого, шостого цього пункту за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг), якщо такий підсумок не дорівнює нулю; суми готівки за операціями "службового внесення" та "службової видачі"; дату і час друкування чека X-звіту.
Таким чином, Х-звіт - це звіт, що показує кількість продажів і суми готівкового та безготівкового виторгу з моменту відкриття касової зміни на фіскальному реєстраторі.
В матеріалах справи наявний Х-звіт денний за 22.03.2021, яким підтверджується здійснення реалізації пального 95, 95М, 92, ДП, СВГ у період проведення перевірки, що спростовує відповідні доводи позивача. 
Разом з тим, надаючи оцінку доводам позивача про те, що при перевірці не здійснено фактичних вимірювань залишків пального в резервуарах, а вимірювання залишків було замінено на вивчення звітності позивача, суд дійшов наступних висновків. 
Згідно із абзацом четвертим підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Відповідно до положень Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 р. № 891, рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.
Фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 809/597/16, від 13 серпня 2021 року у справі № 809/1161/17.
В акті зазначено, що відповідно до змінного звіту форми 17-НП за 01.01.2021 встановлено надлишок палива між обліковими даними та фактичними (показники рівнемірів) в резервуарах, які введені в експлуатацію, пройшли повірку.
Тобто, фактичні вимірювання залишків пального могли бути здійснені на підставі показників рівнемірів, якими обладнані резервуари, а не на підставі виключно наданої позивачем звітності, проте у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей) станом на 01.01.2021, складеній при перевірці відповідачем за участю позивача, закреслено висловлювання «проведено зняття фактичних залишків ПММ станом на ..», і зазначено, що «дані відповідно до звіту форми 17-НП станом на 01.01.2021». 
При цьому показання рівнемірів не відображено в акті, тобто під час перевірки не було здійснено фактичних вимірювань залишків пального в резервуарах, а вимірювання залишків було замінено на вивчення звітності позивача, в той час як згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі №    809/1253/16, єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення дати обліку звітів АЗС за формою № 16-НП і № 17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які необліковані у встановленому порядку.
Наведений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.01.2021 у справі № 826/12449/17, від 08.02.2022 у справі № 823/2062/16, від 31.10.2024 у справі № 640/11279/22, від 24.09.2024 у справі № 640/990/21.
Таким чином, у ході розгляду справи судом встановлено, що Акт перевірки не містить в собі обставин проведення перевірки наявності неоприбутковуваних нафтопродуктів шляхом співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП, №17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах.
Також, замірів під час проведення перевірки контролюючим органом не проводилось, факту виявлення різниці між отриманими та відпущеними нафтопродуктами встановлено не було.
Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин, факту наявності у позивача необлікованого товару та його продажу податковим органом належним чином не встановлено.
За наведеного,  суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 13.04.2021 № 0001410704.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      О.В.Епель

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк