Справа № 161/12060/25 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1104/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
06 жовтня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є власником автомобіля марки Fiat Bravo, державний номерний знак НОМЕР_1 . 08 жовтня 2024 року з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Mercedes-Benz Vito 115 CDI держаний номерний знак НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки Fiat Bravo державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 20 листопада 2024 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
ОСОБА_1 звернулась до страховика ПАТ «НАСК «Оранта» з метою врегулювання питання щодо відшкодування збитків. 15 листопада 2024 року відповідачем було перераховано на рахунок позивача 59 105,48 грн страхового відшкодування завданих збитків з врахуванням зношення запчастин. Не погодившись із отриманою сумою відшкодування, позивач повторно звернулась до відповідача із складеним на її замовлення звітом про оцінку вартості матеріального збитку з вимогою про виплату їй повної суми страхового відшкодування. 10 лютого 2025 року ПАТ «НАСК «Оранта» додатково перераховано на користь позивачки 27 790,83 грн страхового відшкодування завданих збитків. Проте, 08 квітня 2025 року позивач повторно звернулась до страховика з вимогою відшкодувати їй збитки в межах суми страхового відшкодування у розмірі 73 103,69 грн. Однак, відповідачем їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у розмірі 73103,69 грн.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача у її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 73 103,69 грн та судові витрати по справі.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2025 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що, на її думку, рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону, а тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.  Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 06 жовтня 2025 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог останньої, оскільки відповідачем було вчасно проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, відповідно до закону визначено розмір збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За матеріалами справи судом встановлено, що 08 жовтня 2024 року у м. Луцьку на вул. Львівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes-Benz Vito 115 CDI державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Fiat Bravo держаний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а. с. 12, 13).
Власником автомобіля марки Fiat Bravo держаний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , дата реєстрації 18 жовтня 2022 року (а. с. 11).
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito 115 CDI державний номерний знак НОМЕР_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується копією полісу № 219607464 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 лютого 2024 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000,00 грн, сума франшизи 2 500, строк дії договору до 26 лютого 2025 року включно (а. с. 14).
08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування за договором страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і просила страховика виплатити їй суму страхового відшкодування (а. с. 88).
Страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» був проведений огляд автомобіля марки Fiat Bravo держаний номерний знак НОМЕР_3 , про що 17 жовтня 2024 року був складений протокол огляду транспортного засобу (а. с. 85, 86).
15 листопада 2024 року страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» був складений страховий акт № ОЦВ-СП-24-03-19833/1, в якому зазначено, що сума страхового відшкодування в користь потерпілої особи ОСОБА_1 складає 59 105,48 грн (а. с. 90).
Судом також встановлено, що на замовлення позивачки ОСОБА_1 оцінювачем ОСОБА_3 складено звіт про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 602/09/18 від 12 лютого 2025 року та звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 2/24 від 17 жовтня 2024 року, згідно з якими вартість заподіяного матеріального збитку складає 246 937,22 грн, що відповідає ринковій вартості автомобіля Fiat Bravo 2012 року випуску з пробігом 240503 км (а. с. 20-30).
У зв`язку з повторним зверненням позивачки до відповідача про доплату їй суми страхового відшкодування 03 лютого 2025 року оцінювачем страховика ОСОБА_4 був складений звіт № 45850 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким ринкова вартість автомобіля марки Fiat Bravo державний номерний знак НОМЕР_3 складає 193 290,67 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 289 449,72 грн (а. с. 77-79).
На підставі зазначеного звіту 10 лютого 2025 року ПАТ «НАСК «Оранта» був складений страховий акт № ОЦВ-СП-24-03-19833/2 про додаткову виплату позивачці страхового відшкодування у розмірі 27 790,83 грн (а. с. 89).
Таким чином, страховик ПАТ «НАСК «Оранта» сплатив в користь потерпілої особи ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 86 896,314 грн, з яких 89 396,31 грн – визначений розмір матеріального збитку та 2 500 грн – франшиза (а. с. 89, 89 зворот, 90, 90 зворот).
Страхова компанія повідомляла позивачку про прийняте рішення стосовно розміру виплати страхового відшкодування та про порядок розрахунку такого розміру, а також про результати оцінки (а. с. 15-18).
В порядку досудового врегулювання спору позивачка зверталася до відповідача із заявою про перерахунок розміру страхової виплати. Страхова компанія відмовила ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру страхової виплати (а. с. 18).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як передбачено пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що страховик ПАТ «НАСК «Оранта» повинен доплатити їй страхове відшкодування у розмірі 73 103,69 грн, що складає різницю між встановленим договором страхування лімітом страхової суми за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000 грн та раніше виплаченою відповідачем страховою сумою у розмірі 86 896,31 грн. Позивачка також зазначила, що згідно зі звітом про оцінку матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 2/24 від 15 грудня 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Fiat Bravo державний номерний знак НОМЕР_3 складає 311 149,23 грн без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а вартість матеріального збитку складає 246 937,22 грн, що відповідає вартості транспортного засобу до його пошкодження (а. с. 26-30).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначений вище звіт про оцінку матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, не може бути взятий до уваги суду.
Так, відповідно до пунктів 34.2, 34.3, 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.  Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Місцевим судом встановлено, що страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» у встановлені законом строки проведений огляд пошкодженого автомобіля (17 жовтня 2024 року).
Натомість на замовлення позивачки у цій справі ОСОБА_1 оцінювачем ОСОБА_3 17 жовтня 2024 року був складений висновок щодо вартості матеріального збитку, тобто ще до проведення страховиком розрахунку матеріального збитку. Крім того, огляд пошкодженого автомобіля іншим експертом здійснювався без повідомлення страховика та у його відсутності його представника.
Також судом встановлено, що дані, використані оцінювачем ОСОБА_3 у своїх звітах для визначення ринкової вартості автомобіля марки Fiat Bravo державний номерний знак НОМЕР_3 та матеріального збитку, завданого позивачці, не відповідають дійсності, оскільки оцінювачем помилково були взяті до уваги ціни на зовсім інший автомобіль та ціни з продажу автомобіля марки Fiat Bravo інших років випуску та значно меншим пробігом, що вплинуло на визначення ринкової вартості автомобіля та як наслідок на розрахунок розміру матеріальної шкоди (а. с. 29, 40-43).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.  Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 45850, складеним ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля марки Fiat Bravo державний номерний знак НОМЕР_3 складає 193 290,67 грн, а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 289 449,72 грн.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки ремонт автомобіля марки Fiat Bravo є економічно необґрунтованим, а витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).
Всупереч зазначених вимог закону позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, які спростували б складені висновки оцінювачем ОСОБА_4 .
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді