УХВАЛА
19 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №990/200/25
адміністративне провадження №П/990/200/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Васильєвої  І.А. (головуючий суддя), суддів: Гімона М.М., Олендера І.Я., Юрченко В.П., Яковенка М.М., розглянувши заяву судді Гімона Миколи Михайловича про самовідвід від участі у розгляді справи № 990/200/25 за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішення,-
У С Т А Н О В И В:
09.05.2025 до Верховного Суду, як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 10.04.2025 № 774/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського апеляційного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» (т. 1 а.с. 1-2).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 для розгляду цієї справи визначено суддю-доповідача Дашутіна І. В., а також склад колегії суддів: Васильєву І.А., Гончарову І.А., Хохуляка В.В., Юрченко  В.П. (т. 1 а.с. 12).
У зв`язку з обранням 17.09.2025 судді Дашутіна І.В. до Великої Палати Верховного згідно рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 17.09.2025 № 17), у справі № 990/200/25 призначено повторний автоматизований розподіл.
Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 справу № 990/200/25 розподіллено на колегію суддів у складі: Васильєвої  І.А. (головуючий суддя), суддів: Гімона  М.М., Олендера І.Я., Юрченко  В.П. та Яковенка М.М.
Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2025 прийнято до свого провадження дану адміністративну справу.
19.09.2025 від судді Гімона М.М. надійшла заява про самовідвід від участі у розгляді цієї справи, яка вмотивована тим, що відповідачем у цій справі є Вища рада правосуддя. Ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 1425/3дп/15-21 від 30.06.2021 відкрита дисциплінарна справа за скаргою Рябенка П.К. стосовно суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, Гімона Миколи Михайловича. Суддя зауважує, що вказані обставини не впливають на його неупередженість при розгляді цієї справи і не свідчать про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Однак, для того, щоб у сторін не виникало сумнівів у неупередженості та безсторонності суду, який розглядає дану справу, вважає за доцільне заявити самовідвід.
Обговоривши доводи заяви, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. 
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 цього Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, ніж визначені у цій статті Кодексу, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.
Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).
У цій справі відсутні обов`язкові підстави, визначені у статтях 36 - 38 КАС України, відповідно до яких суддя Гімон М. М. не може брати участь у її розгляді.
При цьому, колегія суддів вважає, що факт відкриття дисциплінарної справи відносно Гімона М. М. , питання у якій до того ж не пов`язані зі справою, яка є предметом судового розгляду, не може бути достатньою підставою для висновку про наявність у судді особистої, прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті справи або інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості та/або об`єктивності при розгляді адміністративної справи. 
З огляду на наведене, а також враховуючи твердження судді Гімона М.М. про те, що відкриття дисциплінарної справи щодо нього не впливає на його неупередженість під час розгляду цієї справи, колегія суддів не встановила будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід.
На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви судді Гімона Миколи Михайловича про самовідвід від участі у розгляді справи №990/200/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                              І.А. Васильєва
          М..М. Гімон
          І.Я. Олендер
          В.П. Юрченко
          М.М. Яковенко