ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/9064/23		
Провадження № 22-ц/821/1301/25, № 22-ц/821/1300/25,		
категорія:  305010900  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., 

учасники справи:        
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 –  ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року та додаткове рішення Соснівського районного суду від 08 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у складі: головуючого судді Токової С. Є., 

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.05.2023 біля будинків АДРЕСА_1 відбулася джорожньо-транспортна пригода за участю пішохода ОСОБА_1 та електросамоката під керуванням ОСОБА_2 . При даній дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень.
Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 08.08.2023 ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На наступний день після ДТП, позивач відчула погіршення самопочуття, у зв`язку з чим звернулась до лікаря центру Сімейної медицини «Лікар здоров`я» та їй було поставлено діагноз: забій м`яких тканин грудної клітки справа. Забій м`яких тканин правого передпліччя. Осаднена рана правового передпліччя. Забій тканин правої гомілки. Осаднена рана правої гомілки.
Того ж дня були зроблені дослідження рентгену та отримано відповідний висновок.
Вартість виписаних ліків та наданих послуг за обстеження 25.05.2023 у центрі Сімейної медицини «Лікар здоров`я» становить 2212,35 грн.
26.05.2023 позивач була оглянута в травматолоігчному пункті Третьої Черкаської міської лікарні ШМД, де їй діагностували забій попереково-крижового відділу хребта. Проведений огляд, рентгент обстеження, туалет рани, а у відділенні нейрохірургії діагностовано забій поперекового відділу хребта, дисторзія зв`язок поперекового відділу хребта.
26.05.2023 КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» виготовлено висновок спеціаліста № 02-01/546, яким підтверджено у ОСОБА_1 рани правого передпліччя, рани та садна правої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу ДТП та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. За проведене дослідження позивачем сплачено 221,53 грн. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди склала 2433,88 грн.
Зазначає, що такі дії та поведінка відповідача негативно вплинули і на моральний стан ОСОБА_1 , оскільки вона перенесла фізичні страждання та емоційний стрес, які супроводжувались почуттям тривоги, страху за своє життя. Наслідки отриманих тілесних ушкоджень призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидкої втомлюваності, пасивності, поганого настрою, пригніченості, чутливості та дратівливості, що підтверджується діагнозом лікаря від 25.05.2023 - нейроциркуляторна дистонія по кардинальному типу, стан після психо-емоційного стресу. Завдані моральні страждання спричинили негативні зміни у житті позивача, негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадуванні; тимчасову втрату можливості виконувати повсякденні обов`язки, відірваність від активного соціального життя, допоки загоювались рани.
На момент даної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, учасники не змогли досягти згоди щодо розміру необхідного відшкодування збитків.
Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2433,88 грн та моральну шкоду 15000 грн, спричинені в результаті ДТП та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2433,88 грн, моральну шкоду 5000 грн та сплачений судовий збір в сумі 858,88 грн, а всього стягнуто 8292,76 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що є доведеним, що внаслідок зазначеної ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 отримала травми, проходила обстеження та лікування.
Суд дійшов висновку, що є доведеним наявність моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , як особи, яка визнана винною у ДТП та є володільцем джерела підвищеної небезпеки, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини останньої в її заподіянні.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховував характер правопорушення, тяжкість отриманих ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, її поведінку після ДТП, та враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд задовольнив частково позовні вимоги в розмірі 5000 грн.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

13 лютого 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Драченка В. В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Зазначав, що при подачі позову було зазначено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Згідно Акту наданих послуг № 1 від 12.02.2025 до Договору про надання правової допомоги № 222-08 від 03.08.2023, клієнту надано юридичні послуги, на які витрачено 8 год. 05 хв.
Відповідно до п. 4.3 Договору про надання правової допомоги № 222-08 від 03.08.2023 – вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100000 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
В іншій частині заявлених вимог відмовлено.
Додаткове рішення мотивовано тим, що враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, часткове задоволення позовних вимог, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в акті про отримання правової допомоги від 12 лютого 2025 року, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд дійшов висновку про те, що стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішеням суду, представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю – ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. За результатами апеляційного розгляду даної справи здійснити перерозподіл стягнення судових витрат.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з грубим порушенням норм чинного законодавства, зокрема не встановив, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по даній справі.
Вважає, що в разі визнання електросамоката «InNotion», в якості транспортного засобу, матеріальні витрат, в розмірі 2433,88 грн та моральна шкода, яка має складати 5% від матеріальної шкоди, тобто 121,69 грн, повинні бути покладені на МТСБУ.
Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував подані стороною позивача пояснення та призвів до подвійного стягнення шкоди та незаконного збагачення ОСОБА_1 , адже остання мала поліс добровільного медичного страхування.
Крім того, на думку скаржника, надані позивачем медичні документи не підтверджують понесення позивачем травм, саме в результаті ДТП, яке мало місце 24 травня 2023 року, також ОСОБА_1 не підтвердила понесення нею моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 – адвокат Драченко В. В. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2025 року – без змін.
Зазначає, що право потерпілого звернутись до завдавача шкоди, цивільно-правова відповідальність, якого не була застрахована – є абсолютним та не суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. 
Вказує, що відповідач, оспорюючи розмір завданої шкоди, не користується своїм правом під час розгляду справи та не заявляє клопотання про призначення експертизи. Позивачем надано докази на підтвердження завданих їй збитків, при цьому відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували визначений розмір збитків, як підстави для зменшення визначення розміру збитків, не надано, хоче це згідно приписів ст. 81 ЦПК України, є його обов`язком.
Також вважає, що в ході розгляду вказаного спору в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 , 24.05.2023 о 17 год. 30 хв. в м. Черкаси по тротуару по вул. Смілянській, 105-107, керуючи електросамокатом «InNotion» д.н.з. б/н (власник ОСОБА_2 ), допустила падіння транспортного засобу, після чого некерований електросамокат здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого завдано матеріальних збитків, чим порушила п. 2.3б, 1.5,1.7 ПДР України (а.с. 10).
Відповідно до акту наданих послуг від 25.05.2023 Центром сімейної медицини «Лікар здоров`я» ОСОБА_1 надані такі послуги: консультація травматолога-ортопеда, рентгенографія одного суглоба у двох проекціях, рентгенографія оглядова плечового суглобу в одній проекції та консультація сімейного лікаря. Загальна вартість наданих послуг склала 1020 грн (а.с. 23).
Крім цього, відповідно до заявки № 7000626876 на доставку та видачу документів від 25.05.2023 ОСОБА_1 придбано лікарські засоби на загальну суму 1302,52 грн, а відповідно до заявки № 700626882 - на суму 109,83 грн (а.с. 18-19).
Відповідно до консультації лікаря Центру сімейної медицини «Лікар здоров`я» ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на біль у правому плечовому суглобі, правому ліктьовому суглобі, грудній клітці справа, правій гомілці в н/з, амнез хвороби вказано зі слів пацієнтки травма 24.05.2023 в побуті при ДТП в якості пішохода при зіткненні з самокатом. За результатами обстежеження встановлено діагноз: забій м`яких тканин грудної клітки справа. Забій м`яких тканин правого плечового суглоба. Забій м`яких тканин правої гомілки, осаднена рана правої гомілки та складено план лікування, в якому вказані лікувальні засоби та перелік необхідних досліджень та процедур (а.с. 16-17).
Згідно довідки травматологічного пункту КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 26.05.2023 ОСОБА_1 зверталась до травматологічного пункту та повідомила, що за обставин ДТП, яка мала місце 24.05.2023 о 18 год. 30 хв. отримала тілесні ушкодження. Під час проведення обстеження було проведено огляд, рентген обстеження, туалет рани, асептичну пов`язку (а.с. 11).
З довідки лікаря нейрохірурга від 26.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 встановлений діагноз забій попепрекового відділу хребта, дифузія зв`язок поперекового відділу хребта та рекомендовано медичні препарати, а також проведення МРТ поперекового відділу хребта (а.с. 22).
Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 23.06.2023 № 02-01/546, у ОСОБА_1 мали місце ушкодження: рана правого передпліччя, рана та садна правовї гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виставлений нейрохірургом діагноз «забій поперекового відділу хребта, дисторзія зв`язок поперекового відділу хребта» не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідженні, і тому, згідно п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається (а.с. 12-14).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Спір у даній справі не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; ціна позову не перевищує тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції і дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною 1 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 , 24.05.2023 о 17 год. 30 хв. в м. Черкаси по тротуару по вул. Смілянській, 105-107, керуючи електросамокатом «InNotion» д.н.з. б/н (власник ОСОБА_2 ), допустила падіння транспортного засобу, після чого некерований електросамокат здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого завдано матеріальних збитків, чим порушила п. 2.3б, 1.5,1.7 ПДР України
За таких підстав, суд вважає доведеним, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 внаслідок порушення нею вимоги п.п. 2.3 б,1.5, 1.7 Правил дорожнього руху.
Апеляційний суд погоджується із висноками суду першої інстанції, що доводи позивача про отримання тілесних ушкоджень внаслідок зазначеної ДТП з вини відповідача підтверджуються наявними у справі доказами.
При цьому, характер і тяжкість тілесних ушкоджень підтверджено належними письмовими доказами та експертом в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.
Колегія суддів також зауважує, що відповідач, цитуючи норми матеріального права та практику Верховного Суду, довільно їх тлумачить і помилково вважає, що не зобов`язана відшкодовувати шкоду.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами скаржника, що згідно з заявкою № 7000626876 на доставку та видачу документів від 25.05.2023 ОСОБА_1 придбано лікарські засоби на загальну суму 1302,52 грн, а відповідно до заявки № 700626882 - на суму 109,83 грн. Вказані заявки містять дані про те, що ОСОБА_1 є застрахованою особою, номер страхової карти 318/2023ДМС-560, особливі умови INSUR.ACTM.BIZ, тобто з викладеного вбачається, що ОСОБА_1 отримала медикаменти за договором медичного страхування. 
Доказів того, що інші витрати на лікування чи отримання висновку експерта покривалось оговором медичного страхування матеріали справи не містять.
Отже, із ОСОБА_2 підягає стагненню на користь ОСОБА_1 1021,53 грн. 
Апеляційний суд оцінює також критично посилання відповідача на те, що позивач не обґрунтувала наявність у неї моральної шкоди.
Так ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Апеляційний суд, враховуючи викладені вище норми права та встановлені при розгляді справи фактичні обставини, вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність у неї моральних страждань у відшкодування яких судом першої інстанції частково стягнуто їх компенсацію, адже внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_1 була завдана шкода здоров`ю позивача, у з`язку з чим вона змушена проходити лікування, про що суду були надані докази. Отже за обставин цієї справи у позивача дійсно наявні моральні страждання та обумовлена ними моральна шкоди з вини відповідача ОСОБА_2 , тому підстави для зміни рішення суду в цій частині відсутні.
Враховуючи викладене, рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 11 лютого 2025 року у даній цивільній справі слід змінити в частині вирішення позовних вимог, щодо стягнення матеріальної шкоди, зменшивши їх розмір з 2433,88 грн до 1021,53 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги у справі задоволено на 34,54%, тому за розгляд справи судом першої інстанції з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача має бути стягнуто 296,66 грн судового збору та з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача 843,33 грн за подачу апеляційної скарги.
Щодо витрат на правничу допомогу, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. (Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).
Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3, ч. 5 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.
У позовній заяві на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у зв`язку з розглядом справи позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Відповідно до п. 4.3 Договору про надання правової допомоги № 222-08 від 03.08.2023 – вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100000 грн.
Згідно Акту наданих послуг № 1 від 12.02.2025 до Договору про надання правової допомоги № 222-08 від 03.08.2023, клієнту надано юридичні послуги, на які витрачено 8 год. 05 хв.
З викладеного вбачається, що адвокатом Драченком В. В., як представником позивача надано докази в підтвердження надання правничої допомоги у визначеному законом порядку.
На ряду з цим, скаржником не додано належних, допустимих та достатніх доказів в спростування висновків суду першої інстанції щодо визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Врахувавши складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що представник відповідача подавав заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомог, суд першої інтанції, дійшов висновку про зменшення їх розміру до 5000 грн.
Однак, задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення частково, суд не врахував, що позов задоволено не в повному обсязі, а отже є необхідність застосування принципу пропорційності, тобто 42,64% від 8000 грн.
Тому, враховуючи, що після перегляду рішеня першої інстанції, позов задоволено на 34,54 % із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за представництво інтересів в суді першої інстанції підлягає стягненню 2763,20 грн, в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню 1036,20 грн.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, при ухваленні основного і додаткового рішень дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення витрат на правничу допомогу, проте не врахував наявність у позивача страхового полісу й отримання медикаментів за договором медичного страхування та пропорційності при розподілі витрат, тому судові рішення в цій частині підлягають зміні.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року в частині стягнення матеріальної шкоди та судового збору змінити, зменшивши розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2433,88 грн до 1021,53 грн; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 296,66 грн судового збору за подачу позову. 
В іншій частині рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 843,33 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1036,20 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанціїї.
Додаткове рішення Соснівського районного суду від 08 травня 2025 року змінити зменшивши розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 5000 грн до 2763,20 грн
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко