П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4568/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
30 вересня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" за заявою від 29.01.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, періоди роботи з 06.07.1990 по 09.01.1995, з 01.11.1995 по 19.03.2012, з 18.05.2013 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 01.05.2016 в податкових органах та повторно розглянути заяву від 29.01.2025 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV .
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.08.1964 позивачка працювала:
з 06.07.1990 по 30.11.2004 на посаді податкового інспектора відділу оподаткування господарчих кооперативних та громадських організацій в Державній податковій інспекції у Городоцькому районі, присвоєні спеціальні звання інспектора податкової служби II рангу, інспектор податкової служби І рангу, радника податкової служби ІІІ рангу,
з 01.12.2004 по 31.12.2005 на посаді головного старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення коштів, майна управління стягнення податкового боргу Городецького відділення Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції,
з 01.01.2006 по 19.03.2012 на посаді головного старшого державного податкового ревізора-інспектора з питань економічного аналізу та прогнозування в Державній податковій інспекції у Городоцькому районі,
з 18.05.2013 по 30.06.2016 на посаді головного старшого державного податкового ревізора-інспектора з питань економічного аналізу та прогнозування в Городоцькій міжрайонній державній податковій інспекції № 1 в Хмельницькій області, присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи III рангу,
з 01.07.2016 по 03.10.2018 на посаді головного державного інспектора Городоцького відділення в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.
29.01.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії,  а саме з пенсії за віком, призначеної згідно Закону №1058-ІV, на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".
Рішенням від 04.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки відсутній необхідний стаж на  посаді державного службовця станом на 01.05.2016. Стаж на посаді державного службовця складає 01 рік 03 місяці 27 днів. Вказав, що підстави для зарахування періодів роботи з 06.07.1990 по 09.01.1995, з 01.11.1995 по 19.03.2012, з 18.05.2013 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 01.05.2016 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, відсутні.
Листом від 30.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення від 31.12.2024 та про відсутність підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 889-VIII.
Вважаючи рішення від 04.02.2025 протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 №822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.
Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідних положення Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723, стаж державної служби обраховувався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі Порядок №283).
Пунктом 2 Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Статтею 344 ПК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".
Тому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Відповідно до статті 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання, зокрема, інспектора податкової служби I рангу, радника податкової служби ІII рангу.
Отже, аналізуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби з з 06.07.1990 по 09.01.1995, з 01.11.1995 по 19.03.2012, з 18.05.2013 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 01.05.2016 необхідно зарахувати до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Позовні вимоги щодо зарахування періодів роботи з 01.08.1984 по 29.06.1990 та з 02.05.2016 по 16.12.2024 є передчасними, оскільки відповідач-1 при розгляді заяви не надав оцінку вказаним періодам.
Вирішуючи позовні вимоги щодо нарахування та виплати пенсії за віком суд враховує, що розглянувши заяву позивачки відповідач-1 прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії з одного виду на інший у зв`язку із відсутністю стажу перебування на державній службі, не досліджуючи наявності чи відсутності права на призначення пенсії державного службовця на умовах, передбачених для державних службовців за наявності 20 років стажу на посадах державних службовців, правомірності врахування довідок від 27.01.2025 №28/М/22-01-10-02-06 та №29/М/22-01-10-02-06 та періодів роботи позивачки з 01.08.1984 по 29.06.1990 та з 02.05.2016 по 16.12.2024. Отже, спосіб у який розглянута заява позивачки, не відповідає вимогам Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про державну службу". 
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії - переході на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" є неправомірним.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.      
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.