КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
17 вересня 2025 року                                                                            м. Київ
 
Унікальний номер справи: 759/20910/24
Суддя в суді першої інстанції: Єросова І.Ю.
Провадження № 33/824/4582/2024
 
Київський апеляційний суд у складісудді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне проживання: АДРЕСА_2 )за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.(а.с. 7-8).
Не погодившись з вказаною постановою, 25 серпня 2025 рокузахисник ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Є.О.звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 29-53).
Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що оскаржувану постанову було отримано 15 серпня 2025 року в приміщенні суду під час ознайомлення з матеріалами справи. Про розгляд справи ОСОБА_1 не повідомлявся (а.с. 52-53).
            На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що суд першої інстанції не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справ у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які ю підтверджували вину особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та не викликали сумніви.
Судом проігноровано, що склад правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП виникає лише за фактичне керування транспортним засобом та зупинки транспортного засобу поліцейським. Натомість, будь-якого доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю матеріали справи не містять. Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самоі зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи в ньому, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
Звертала увагу, що зазначена судом постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 не приймалась. 
Разом з тим, долучені до матеріалів справи довідки щ адмінпрактик щодо ОСОБА_1 не свідчать про повторність вчиненого правопорушення за ст.. 126 КУпАП, оскільки не містять ні номера судової справи, ні інформацію про набрання чинності постанови, ні інформації про сплату штрафу чи примусове стягнення штрафу.
Відтак, вважала, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, яке його інкримінується (а.с. 29-35).
 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Є.О.підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
 
ОСОБА_1 до суду не прибув, був повідомлений належним чином, про що у справі є докази. Факт належного повідомлення  ОСОБА_1 його захисник - адвокат Коноваленко Є.О. підтвердила в судовому засіданні про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання(а.с. 56-58, 71).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.
Як вбачається з матеріалів справи, після надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, справу було призначено до розгляду на 21 жовтня 2024 року о 11:50 год. (а.с. 6).
Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
В матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 судової  повістки.
Разом з тим, в матеріалах справи є довідка про доставку SMS-повідомлення ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду на 21.10.2024 о 11 год. 50 хв. (а.с. 6).
Проте, в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про направлення йому судових повісток на номер мобільного телефону.
При цьому, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доказів обізнаності апелянта з розглядом судом першої інстанції матеріалів адміністративних правопорушень матеріали справи не містять.
При цьому, в матеріалах справи міститься розписка захисника ОСОБА_1 - адвоката Коноваленко Є.О. про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови від 15 серпня 20205 року (а.с. 25).
 Крім того, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Коноваленко Є.О. до суду апеляційної інстанції надані відповідні докази фактичного проживання ОСОБА_1 за іншою адресою (а.с. 62-64).
Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції забезпечив реалізацію права апелянта надати пояснення і доводи, які він за його твердженням не мав можливості надати в суді першої інстанції.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.1(а) Правил дорожнього руху - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 135689 від 24.09.2024 року, 24.09.2024 року о 08:52 хв., м. Київ, вул. Івана Крамського, 4Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 1).

З Адмінпрактики  вбачається, що 30 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ААД/430868 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме керування ТЗ Mazda р.н. НОМЕР_2 , водій повторно протягом року керував ТЗ, будучи позбавленим права керування ТЗ, та постановою місцевого суду накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 40 800 грн. (а.с. 3).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 04 вересня 2023 року Гощанським районним судом Рівненської області у справі № 557/1215/23 винесено постанову, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

З Адмінпрактики  вбачається, що 24.10.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАТ/8009027 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування ТЗ Mazda р.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування ТЗ, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн. (а.с. 2).

Відтак, наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що працівниками поліції було вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який підтверджує дату, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування ТЗ (а.с. 4).
Щодо доводів апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , з якого з місця водія вийшов ОСОБА_1 та на запитання працівника поліції «чого здійснюєте рух по смузі» ОСОБА_1 відповів «треба було об`їхати терміново, на роботу не встигаю» (а.с. 4).
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він позбавлений права керування транспортним засобами (а.с. 4).
Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права  в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні докази, апеляційний  суд  вважає, що суд першої інстанції  прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як, повторно протягом року він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування ТЗ.
При цьому, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не навів заперечень щодо її змісту.
Відтак, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Доводи апелянта і посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Коноваленко Є.О. на високі моральні якості, активну громадянську позицію ОСОБА_1 та наявність у останнього неповнолітньої дитини не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 59-61, 65-70).
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 рокубез змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне проживання: АДРЕСА_2 )за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                     _________________                    Б.Б. Левенець