ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2025 р.                                                           Справа №907/330/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                       Панова І.Ю.,
Суддів                                                                                Зварич О.В.,
                                                                                Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання                                                  Фарина Х.І.
за участю представників учасників процесу:
від скаржника: Закордонець М.М.
від відповідача: Євчинець Р.М.
від прокуратури: Панькевич Р.В.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” від 09.12.2024 (вх.№ 01-05/3576/24 від 10.12.2024)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 (повний текст рішення складено та підписано 19.11.2024, 
у справі № 907/330/24 (суддя Пригуза П.Д.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” (надалі ТзОВ “ШБУ 77”), м. Бровари, Броварський р-н, Київська область
до відповідача: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (надалі Служби відновлення у Закарпатській області), м. Ужгород 
за участі: Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород
в інтересах держави в особі відповідача: Служби відновлення у Закарпатській області
про: 31  801  621,53 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви та оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
01.04.2024 на розгляд Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява ТОВ « ШБУ-77» до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатської області  про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 31 801 621,53 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 9 від 29.05.2023  на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №2 загальною протяжністю 300,4 км. Позивач стверджує, що у період дії договору ним, як виконавцем, на умовах, визначених договором, своїми та залученими силами і засобами надано відповідачу послуги з експлуатаційного утримання доріг на загальну суму 55 533 974,62 грн. Однак, відповідачем надані послуги були оплачені лише частково на загальну суму 23 732 353,09 грн. Зазначає, що станом на час подання позовної заяви замовником/відповідачем не прийняті та не оплачені згідно актів приймання виконаних дорожніх робіт послуги на загальну суму 31 801 621,53 грн. Зазначає, що структурними підрозділами відповідача, а саме – інженерами технічного нагляду та спеціалістами кошторисного відділу – обсяги наданих послуг за договором підтвердженні, прийняті та погоджені, про що здійснено відповідні відмітки в актах приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, які неодноразово пропонувалися підписати відповідачем. У зв`язку із відсутністю обґрунтованої відмови відповідача від підписання актів та не оплатою наданих послуг/здійснених робіт, позивач просить стягнути суму заборгованості в розмірі 31 801 621.53 грн. в примусовому порядку. 
В процесі розгляду справи позивачем подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Головного управління державної казначейської служби України у Закарпатській області, в задоволенні якого ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024 відмовлено (Т-1, а.с.35-39, а.с.40-41).
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.05.2024 задоволено заяву Закарпатської обласної прокуратури про вступ у справу № 907/330/24 в порядку ст. ст. 50, 53 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем, одержувачем бюджетних коштів, взято зобов`язання за договором №9 без відповідних бюджетних асигнувань, у зв`язку з чим,  за цим договором не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. При цьому суд в оскаржуваному рішенні  зазначив, що з огляду на специфіку бюджетного законодавства та положення договору, зокрема пункт 4.6, необхідною передумовою для взяття будь-якого бюджетного зобов`язання та здійснення платежів з бюджету є наявність відповідного бюджетного призначення. Дана імперативна норма закладає основи розрахунків у правовідносинах із публічної закупівлі товарів, робіт та послуг за відповідним договором. Недотримання цих вимог під час укладення договору про закупівлю, призводить до недійсності таких зобов`язань і вважається порушенням бюджетного законодавства. Крім того, рішення мотивовано тим, що надані у справу як докази документи не дають можливості з`ясувати час/період виконання робіт та послуг та не надають можливості розмежувати ту частину робіт, що за твердженням позивача і відповідача вже була виконана у 2023 році та оплачена, від тієї частини робіт/послуг, що ніби -то виконана але не оплачена та заявлена до стягнення на суму 31801621,53 грн.   

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Скаржник вважає оскаржуване рішення прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що судом належним чином не враховано того, що позивач виконав договірні зобов`язання щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, натомість відповідач, всупереч умовам договору, зазначені акти не підписав, обґрунтованої відмови не надав та не здійснив оплату виконаних робіт (наданих послуг), визначених в актах. Разом з тим відповідачем не направлялося будь-яких претензій, листів, тощо, які б свідчили про виявлені та заявлені відповідачем претензії щодо якості чи обсягу наданих послуг згідно поданих актів. 
На думку скаржника, факти відсутності бюджетного фінансування не тільки за змістом с. 617 ЦК України, але й у наведеній в оскаржуваному рішенні релевантної практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, не звільняє замовника від оплати виконаних підрядних робіт (акт приймання-передачі яких не підписано із незалежних від підрядника підстав за відсутності зауважень щодо виконаних робіт). Не погоджується скаржник з висновком суду, що договір укладено всупереч вимогам ст. ст. 2, 23, 46, 48 БК України, ст. ст. 4, 5, 21, 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та ст. ст. 203, 204 ЦК України, а відтак, є недійсним в силу закону. Зазначає, що згідно з висновком Державної аудиторської служби України за результатами моніторингу процедури закупівлі №UA-2023-04-04-004415-а: не вбачається наявності порушень Закону України “Про джерела фінансування дорожнього господарства”, норм Бюджетного кодексу України, а також таким не встановлено, що укладений договір є нікчемним та не породжує правових наслідків. 
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги - задоволено. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” 31  801  621,53 грн. заборгованості за надані послуги. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” - 477  024,32 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 715 536,48 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постановою Верховного Суду від 04.06.2025 касаційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 907/330/24 скасовано. Справу №907/330/24 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 04.06.2025 у справі №907/330/24 зазначив, що суд апеляційної інстанції не дослідив та не надав оцінки умовам договору та діям сторін договору в контексті підстав, порядку замовлення послуг/робіт, порядку виконання робіт та їх приймання/передачу, контролю щодо перевірки і встановлення фактичних об`ємів і вартості робіт тощо за спірний період, а також якими доказами такі обставини підтверджуються. При цьому, пославшись виключно на подані позивачем на підтвердження позовних вимог акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за березень 2024 року, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилася та обставина, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором, проте будь-яких обставин щодо подання/не подання позивачем документів на підтвердження факту реального виконання робіт за об`ємами, строками, вартістю, місцем виконання та фактичними витратами, як передбачено умовами договору, зокрема пунктом 4.8 договору, суд апеляційної інстанції не встановив та в судовому рішенні не зазначив, як і не встановив, чи є підстава не підписання відповідачем актів виконаних робіт обґрунтованою, а також не спростував висновки суду першої інстанції про те, що подані позивачем докази є неналежними. Також поза увагою суду апеляційної інстанції залишилася необхідність дослідження обставин дотримання/порушення позивачем умов договору щодо строків складання актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг” (форма № КБ-2в (УПВ) і довідок про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат (форма № КБ-3) та передачі їх замовнику для підписання, як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору, та чи можуть бути такі документи належними доказами виконання робіт і послуг, прийняття таких замовником і не виконання замовником зобов`язань з оплати робіт і послуг у межах строку дії зазначеного договору.

09.07.2025 матеріали справи №907/330/24 надійшли до Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Зварич О.В. та Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 призначено розгляд справи на 16.09.2025.
10.09.2025 на адресу апеляційного суду від Закарпатської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення по суті спору з врахуванням висновків Верховного Суду. Зазначає, що складання актів виконаних робіт позивачем у березні 2024 року, уже після закінчення строку дії договору та зі спливом тривалого часу з дати можливого виконання робіт суперечить п.4.1., 4.4., 4.6 договору. Наявна в матеріалах справи переписка між виконавцем і замовником здійснена поза межами встановлених договором строків повідомлення про виконані роботи та поза межами строку дії договору.
15.09.2025 до Західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли додаткові пояснення у справі. До даних пояснень долучено ряд документів, зокрема, акти виконаних робіт, набори робіт на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, протоколи оперативних нарад, дефектні акт. Крім того, долучено копії повідомлень з телефону та фотографії.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 відкладено розгляд справи на 28.10.2025.
15.09.2025 від ТзОВ "ШБУ-77" надійшли додаткові пояснення вих.№1209 від 12.09.2025 (вх.№01-04/7094/25) в яких останній долучає нові докази, а саме акти приймання виконаних робіт, набори робіт, журнали, адвокатський запит та відповіді та просить поновити строк у зв`язку із тим, що згадувані додаткові матеріали подаються до суду на виконання зауважень, викладених Касаційним господарським судом Верховного Суду та не подавалися раніше у зв`язку із їх відсутністю в розпорядженні представника Позивача, а також задля уникнення надмірного формалізму та перевантаження судової справи, оскільки Позивачем та Відповідачем неодноразово підтверджувалося реальність виконання робіт, заборгованість за які стягується в даному провадженні.
22.10.2025 до апеляційного суду від Закарпатської обласної прокуратури надійшли письмові заперечення в порядку ст. 169 ГПК України. Прокурор просив врахувати його заперечення та повернути без розгляду долучені позивачем до додаткових пояснень документи, оскільки позивач при розгляді апеляційної скарги подав нові докази без клопотання про їх приєднання та відсутності доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача
Щодо поданих додаткових пояснень колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частини 1, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом з тим, відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача).
Водночас, та обставина, як відсутність існування доказів на момент постановлення рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання кредитором таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що надані позивачем додаткові докази не можуть бути прийняті до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки останнім не надано докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та такі не були предметом розгляду на момент вирішення відповідного спору між учасниками справи у суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача та прокурор заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.10.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
04.04.2023 було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2023-04-04-004415-A, згідно з яким замовником предмета закупівлі є Служба автомобільних доріг у Закарпатській області; очікувана вартість предмета закупівлі – 240 864 564,00 грн.
Позивач - ТОВ “ШБУ-77” визначено переможцем відкритих торгів; ціна тендерної пропозиції – 237 700 000,00 грн з ПДВ; джерело фінансування – Державний бюджет України та інші бюджети.
29.05.2023 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (замовник) та ТОВ “ШБУ-77” (виконавець) укладено договір №9 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №2 загальною протяжністю 300,4 км. 
За змістом пункту 1.1 договору виконавець зобов`язався у порядку та на умовах, визначених договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км, ДК 021:2015 Послуги з експлуатації автомобільних доріг, згідно відомості обсягів робіт і дефектного акту та за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язався прийняти надані із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.
У пункті 1.2. договору визначено: найменування послуг – експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км. 
Послуги надаються виконавцем згідно з планами-завдань та дефектними актами, затвердженими замовником у межах видатків (пункт 1.7 договору).
Виконавець за письмовим розпорядженням (завданням) замовника надає послуги (виконує роботи): – з усунення загрози безпечного проїзду автотранспорту; – з виконання звернень (приписів) уповноважених органів національної поліції за завданням замовника; – з ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод; – з ліквідації наслідків стихійного лиха, надзвичайних та аварійних ситуацій; – у разі надходження конкретних розпоряджень (заявок) про усунення загрози безпечного руху автотранспорту; при надходженні звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції, виданих на ім`я виконавця, останній зобов`язаний приступити до виконання аварійних робіт з обов`язковими письмовими повідомленнями та згодою замовника; - на період воєнного стану послуги надаються відповідно до встановленого мобілізаційного (замовлення) до дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. Зазначені аварійні роботи /роботи мають бути виконані, крім випадку надходження письмової заборони замовника на виконання окремих конкретних робіт (пункт 1.8 договору).
Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами надання послуг відповідно до частини 1 статті 849 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) та у порядку, передбаченому цим договором. Замовник має право контролювати якість і кількість матеріальних ресурсів до моменту їх використання для надання послуг та в процесі надання послуг на об`єкті. Замовник призначає свого представника, який постійно контролює якість виконаних виконавцем послуг, про що письмово повідомляє виконавця (пункт 2.2 договору).
Ціна договору становить 237 700 000,00 грн з урахуванням ПДВ 20 %. Відповідно до Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання замовника виникають у разі наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань. Фінансування наданих послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пункт 3.1 договору).
Договірна ціна є твердою за укрупненими показниками вартості (пункт 3.2 договору). Перегляд договірної ціни дозволяється тільки з підстав, передбачених законами, і обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 3.3 договору). Усі зміни, що стосуються ціноутворення, проводяться шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.5 договору).
Терміни надання послуг – з моменту підписання договору і до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (пункт 5.1 договору).
Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги по мірі надходження коштів на свій рахунок. Також, замовник має приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма КБ-2в (УПВ) (пункт 7.1.1 договору).
Виконавець, в свою чергу, зобов`язаний забезпечити надання послуг в порядку та у строки, встановлені договором (пункт 7.3.1 договору).
Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (пункт 11.1. договору). Дія договору про закупівлю може продовжуватись шляхом укладання додаткової угоди до договору (пункт 11.2 договору).
Зазначений договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками обох сторін.
У додатку № 1 до договору визначена договірна ціна на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно з переліком №2 загальною протяжністю 300,4 км. Така договірна ціна визначена у розмірі 237 700 000,00 грн.
У додатку № 2 передбачений графік надання послуг, у якому зазначено, що термін надання послуг – з моменту підписання договору і до 31.12.2023. Договірна ціна з ПДВ складає 237 700  000,00 грн.
У додатку № 3 до договору передбачений перелік автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно з переліком № 2 загальною протяжністю 300,4 км.
У додатку № 4 передбачений перелік основних матеріальних ресурсів.
02.06.2023 до договору укладена додаткова угода №9/1 (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 3.1 договору, зокрема, викласти його в новій редакції, а саме: “Ціна договору складає 237 700 000,00 грн з ПДВ, з яких: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету - 30 000 000,00 грн з ПДВ; на 2024 рік - 207 700 000,00 грн з ПДВ. Відповідно до Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання замовника виникають у разі наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань. Фінансування наданих послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів”.
Цією додатковою угодою передбачено, що термін надання послуг – з моменту підписання договору і до 31.01.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.01.2024, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
09.10.2023 між сторонами укладена додаткова угода №9/2 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237700000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік – за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету – 18 729  241,29 грн з ПДВ, на 2024 рік – 218 970  758,71 грн з ПДВ.
09.11.2023 сторони уклали додаткову угоду №9/3 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237 700 000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету 20 728 637,75 грн з ПДВ, на 2024 рік - 216 971 362.25 грн з ПДВ.
06.12.2023 між сторонами укладена додаткова угода № 9/4 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237 700  000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціальногофонду Державного бюджету - 23 732 353,09 грн з ПДВ, на 2024 рік - 213 967 646.91 грн з ПДВ.
Господарським судом встановлено, що у матеріалах справи наявні акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за період: за березень 2024 року з підсумковими відомостями ресурсів. Акти підписані представником виконавця послуг (робіт) (позивачем) 07.03.2024, в свою чергу замовником (відповідачем) такі акти не підписані.
Досліджені судом Акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за березень 2024 року у графі "Обсяги виконаних робіт прийняв. Інженер технічного нагляду" містять підписи та прізвища осіб, зокрема: Шебела О.М., Марцишак С.Є., Сич Б.С. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що ці особи (Шебела, Марцишак, Сич) є інженерами технічного нагляду і представниками Замовника-Відповідача та що вони мають відповідні повноваження на здійснення такої господарської операції як "прийняття обсягів виконаних робіт" за цим Договором. 
Надані Позивачем до справи "Підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту)" містять лише підпис особи яка їх складала (Іляш Є.М.). Передбачений реквізитом цих документів розділ "Перевірив" - не заповнений та не містить підпису особи, яка мала перевірити зазначені у Відомостях фактичні витрати Позивачем матеріальних ресурсів і їх вартість. 
Позивач та відповідач, визнають цю обставину, що відповідає оприлюдненому Звіту про виконання договору про закупівлю №9, що за виконані Позивачем роботи/послуги у 2023 році повністю проведено розрахунки за рахунок зареєстрованих бюджетних зобов`язань в органах державної казначейської служби, що виділені на 2023 рік в сумі 23 732 353,09 грн.
За довідкою про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат за березень 2024 року, яка міститься в матеріалах справи і яка підписана лише представником підрядника 07.03.2024, до оплати підлягає сума 31 801 621, 53 грн з ПДВ. У цій довідці зазначено, що відповідачу надано послуги з експлуатаційного утримання доріг з початку виконання робіт до звітного місяця (березня 2024 року) на загальну суму 55 533 974,62 грн, а з початку року до звітного місяця включно надано послуги на загальну суму 31 801 621,53грн. 
У звіті про виконання договору про закупівлю UA-2023-04-04-004415-A підтверджується виконання договору, строк дії якого визначено з 29.05.2023 до 31.01.2024. Сума оплати за договором 23 732  353,09 грн. Форма оплати – післяоплата.
Як вже було зазначено вище, за виконані позивачем роботи/послуги у 2023 році повністю проведено розрахунки за рахунок зареєстрованих бюджетних зобов`язань в органах державної казначейської служби, що виділені на 2023 рік в сумі 23 732 353,09 грн, що визнається сторонами та відповідає оприлюдненому Звіту про виконання договору про закупівлю № 9.
Позивач направляв відповідачу лист №29-01/24 від 29.01.2024, в якому просив в найкоротший термін здійснити оплату за вже надані послуги на загальну суму 31801620,53 грн шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки позивача. Додатком до такого листа було долучено оригінал підписаних та засвідчених примірників додаткової угоди №9/5 до договору. 
12.02.2024 позивач повторно надіслав відповідачу лист №12/02-2024-1 від 12.01.2024 про сплату вартості виконаних робіт.
У відповідь, відповідач надіслав позивачу лист №235/09-06 від 26.02.2024, в якому зазначив, що Служба керується при оплаті фінансових зобов`язань помісячним планом фінансування, доведеним Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України. Проведення/здійснення оплати заборгованості, умови для виконання завдань Служби, на даний час не є можливим у зв`язку з відсутністю додаткових лімітів. Водночас, відповідач інформував, що при отриманні коштів з бюджету, Службою буде здійснена оплата заборгованості. 
Додатково позивачем направлявся відповідачу лист №28/02-24/1 від 28.02.2024, до якого було долучено примірники актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг.
Господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що Зазначені відомості у наведеному листуванні вказують на те, що роботи і послуги, якщо вони дійсно виконувалися, то вони були виконані не в січні-березні 2024 року, а раніше, оскільки вимога про сплату саме суми ціни позову (понад 31 801.6 тис.грн.) була висунута ще у січні 2024 року.
Зазначені обставини вказують на невідповідність дій сторін Договору умовам договору про підстави, порядок замовлення послуг/робіт, порядок виконання робіт та їх приймання/передачі, відсутність контролю щодо перевірки і встановлення фактичних об`ємів і вартості робіт тощо. Отже, надані Позивачем до цієї справи докази є не належними.
Господарський суд встановив, що  Виконавець без наявності замовлень та дефектних актів ніби-то надавав послуги та виконував дорожні роботи поетапно, без відповідного контролю та здачі робіт протягом травня-2023 до березня 2024 року, але акти виконання таких робіт сам підписав лише у березні 2024 року та вимагає сплати за роботи, вірогідність виконання яких за об`ємами, строками, вартістю, місцем виконання та фактичними витратами є сумнівною, неверифікованою з боку Замовника. 
Відповідач визначену позивачем заборгованість в сумі 31 801 621,53 грн за надані послуги в межах договору №9 від 29.05.2023 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км не оплатив, що стало підставою звернення ТОВ “ШБУ-77” із цим позовом до суду. 
Позивач зазначив, що ним виконані роботи за договором, що підтверджується актами приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за березень 2024 року, підсумковими відомостями ресурсів (об`єкт експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №2 загальною протяжністю 300,4 км (витрат по факту)) на загальну суму 31 801 621,53 грн, проте відповідач всупереч умовам договору ці акти не підписав, обґрунтованої відмови від підписання не надав, будь-яких претензій щодо якості чи обсягу виконаних робіт не надав, однак оплати за виконані роботи не здійснив.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що достовірність фактів витрачання Позивачем на виконання робіт/послуг за цим договором і вкладання, ніби-то, власних коштів на загальну суму 55 533 974,62грн. на утримання доріг, а також сума заявлених вимог - не підтверджується у цій справі належними та допустимими доказами в розумінні ст. 73, 74 ГПК України.
Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі статтями 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Суд першої інстанції вірно встановив, що правовідносини сторін виникли з договору від 29.05.2023 №9, характер і зміст зобов`язань якого вказує на комплексність договору, який передбачає як виконання робіт, так і надання послуг, а суд апеляційної інстанції установив, що за своїм змістом та правовою природою цей договір є договором підряду.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК).
Відповідно до статті 843 ЦК у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. 
Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (стаття 844 ЦК).
Згідно з положеннями частини 1 статті 846 ЦК строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 ЦК).
Статтею 875 ЦК передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. 
Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (стаття 877 ЦК). 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що порядок здійснення оплати урегульовано у розділі 4 договору від 29.05.2023 №9.
Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки проводяться замовником виключно після підписання сторонами “актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг” (форма № КБ-2в (УПВ) і “довідок про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат” (форма № КБ-3), складених у відповідності до Правил визначення вартості, Методики визначення вартості дорожніх робіт та послуг та згідно інших діючих нормативно-кошторисних документів, які складаються виконавцем і подаються для підписання замовнику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг. Замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник замовника протягом 5 робочих днів відповідно до погодженого сторонами графіку надання послуг перевіряє згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань та здійснює оплату не пізніше як за 5 робочих днів після підписання акту, але тільки в межах фактично виділених бюджетних асигнувань. 
Ненадходження коштів з державного бюджету на реєстраційний рахунок замовника для оплати послуг за цим договором, а також несвоєчасне їх перерахування органами державного казначейства сторони визнають обставиною, що має місце не з вини замовника (пункт 4.2. договору).
За підсумками наданих послуг виконавець визначає обсяги та вартість наданих послуг, що підлягають до оплати, готує “Акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг” (форма № КБ-2в (УПВ), “Довідки про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат” (форма № КБ-3) та відомості матеріалів (на обсяг робіт у формі № КБ-2в (УПВ) без зазначення ціни матеріалів), погоджує їх з відповідними відділами Служби автомобільних доріг у Закарпатській області у порядку, визначеному внутрішніми нормативними документами замовника та подає для підписання замовнику. Замовник за участю представника виконавця протягом 5 днів перевіряє надання послуг згідно представленого акта приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма № КБ-2в (УПВ)) і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань, або обґрунтовує причини відмови від його підписання протягом 10 днів з дня одержання. Візування актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма № КБ-2в (УПВ) відповідальними працівниками замовника здійснюється до подання актів на підписання замовнику та не підтверджує факту прийняття послуг замовником (пункт 4.3).
На основі затверджених замовником кошторисів виконавець оформляє акт приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма №КБ-2в (УПВ) відповідно до методики визначення вартості дорожніх робіт та послуг та відомості матеріалів (на обсяг робіт у формі № КБ-2в (УПВ) без зазначення ціни матеріалів) (пункт 4.4 договору).
Пунктом 4.6. договору передбачено, що фінансування послуг здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (при надходженні коштів з державного бюджету від головного розпорядника), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів та інших бюджетів. 
Приймання послуг здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання, який визначається дефектними актами та первинними обліковими документами (журнали виконаних робіт, подорожні листи, наряд завдання тощо). Оформлення календарних дат реєстрації форм (форми №КБ-2в (УПВ)) та №КБ-3) буде здійснюватися відповідно до діючого порядку реєстрації вказаних форм, визначених Державною казначейською службою України. (п. 4.8. договору). 
Позивачем направлявся відповідачу лист №28/02-24/1 від 28.02.2024 із долученими до нього примірниками актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг.
До матеріалів справи долучено акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за період: за березень 2024 року, які підписані представником позивача (виконавця послуг/робіт) та датовані 07.03.2024; відповідачем такі акти не підписані.
Долучені позивачем до матеріалів справи акти приймання виконаних робіт за березень 2024 року не містять положень про те, що відповідач відмовився підписати такий акт. Суд висновує, що вказані акти приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року не можуть бути визнані судом, як належний доказ виконаних робіт за спірним договором, а також бути підставою для проведення розрахунків між сторонами.
Як зазначив Відповідач у додаткових поясненнях ним здійснена Реєстрація бюджетних зобов`язань в органах державної казначейської служби відповідно до виділених на 2023 рік бюджетних призначень та відповідно до додаткових угод №9/1 від 02.06.2023р., №9/2 від 09.10.2023p, 39/3 від 09.11.2023р та №9/4 від 06.12.2023р. Сума зареєстрованих бюджетних зобов`язань по вказаному договору у 2023р. склала 23 732 353,09 грн.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований та вірний висновок, що спір виник з приводу виконання договору про закупівлю від 29.05.2023 №9. 
Відповідно до частини 4 статті 879 ЦК оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Згідно зі статтею 882 ЦК замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Правова позиція щодо застосування наведених вище норм права стосовно акта виконаних робіт, підписаного однією стороною, викладена в постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі №23/236, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, та у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 916/693/21, від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18, від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18. 
Відповідно до цієї правової позиції передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. При цьому підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладено саме на замовника. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК, статті 193 Господарського кодексу України.
Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. 
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 908/2400/22 у подібних правовідносинах, на яку посилається прокурор у касаційній скарзі в обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначила, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими. 
Виходячи із зазначених критеріїв подібності правовідносин, визначених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, правовідносини у справі №908/2400/22 та у справі № 907/330/24, що розглядається, є подібними, тому мають бути враховані при вирішенні спору у справі, що розглядається.
Господарським судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що відповідач по справі не визнає виконані позивачем по справі роботи на суму 31  801  621,53 грн, оскільки він їх не замовляв відповідно до умов договору, а тому вони не могли бути прийняті ним і відповідно акти приймання виконаних дорожніх робіт не підписані.
Долучені позивачем до матеріалів справи акти приймання виконаних робіт за березень 2024 року не містять положень про те, що відповідач відмовився підписати такий акт.
Із змісту Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018-2023 роки, затвердженою постановою КМУ від 21.03.2018 №382, не передбачалось виділення коштів на виконання робіт на ділянках, визначених у додатку №3 до договору №9 від 29.05.2023 року.
Умови здійснення довгострокових бюджетних зобов`язань (строк дії яких перевищує один бюджетний період (більше одного року) встановлені Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 (далі - Порядок). 
Так, згідно приписів п. 2.2. такого Порядку, за довгостроковими бюджетними зобов`язаннями, строк дії яких перевищує один бюджетний період (довгострокові договори, більше одного року), суми в Реєстрі проставляються в межах планових показників поточного бюджетного періоду на підставі даних календарного плану до довгострокового договору.
Визначення умови щодо перехідної дати здачі робіт до 31.01.2024 з посиланням на графік виконання робіт, який додається до договору, не є тим планом фінансування, що вимагається порядком №309 та загальним умовами. Іншого планово-фінансового документа до договору не долучено. Також, не знайшли своє відображення, ні в оголошенні про публічну закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, ні в договорі або в його додатках на момент його укладення 29.05.2023, як цього вимагають положення ст. 23 Бюджетного кодексу України з урахуванням вказаного вище Порядку, відомості про витрати на послуги з експлуатаційного утримання доріг в сумі 237 700  000,00 грн. 
Крім того, відповідно до п. 4.8 договору між сторонами, приймання послуг здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання, який визначається дефектними актами та первинними обліковими документами (журнали виконаних робіт, подорожні листи, наряд завдання тощо). Оформлення календарних дат реєстрації форм (форми №КБ-2в (УПВ)) та №КБ-3) буде здійснюватися відповідно до діючого порядку реєстрації вказаних форм, визначених Державною казначейською службою України.
Господарський суд в оскаржуваному рішенні правомірно встановив, що  виконавець без наявності замовлень та дефектних актів ніби-то надавав послуги та виконував дорожні роботи поетапно, без відповідного контролю та здачі робіт протягом травня 2023 до березня 2024, але акти виконання таких робіт сам підписав лише у березні 2024 року, вірогідність виконання таких робіт за об`ємами, строками, вартістю, місцем виконання та фактичними витратами є сумнівною, неверифікованою з боку Замовника. 
Суперечливими є підстави та обставини складання актів виконаних робіт позивачем у березні 2024 року, уже після закінчення строку дії договору та зі спливом тривалого часу з дати можливого виконаних робіт. Складання таких актів у березні 2024 року суперечить зокрема п. 2.6. спірного договору та 4.1. договору. Так, зокрема, враховуючи дані положення договору, останнім днем складання виконавцем актів виконаних робіт та передачі замовнику наданих послуг з врахуванням строку дії договору могло би бути 25.01.2024, а не березень 2024 року. 
Господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що оприлюднений Звіт про виконання договору про закупівлю №9 безумовно свідчить про виконання такого договору та закінчення строку його дії, а роботи, що вірогідно були виконані Позивачем у 2023 році - були повністю сплачені Відповідачем за рахунок зареєстрованих бюджетних зобов`язань в органах державної казначейської служби, що виділені на 2023 рік по вказаному договору в сумі 23 732 353,09 грн. Інших бюджетних зобов`язань перед позивачем відповідач не має.
Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції обґрунтовано врахував твердження Відповідача про те, що надані ним документи листування у 2023 році Відповідача з Позивачем (том 2. а.с. 191-209), можна вважати листами-замовленням певних робіт, зокрема лист від 08.09.2023 про необхідність прибирання сміття на під`їздах до контрольно-пропускних пунктів, від 15.08.2023 про скарги від учасників дорожнього руху та від 13.09.2023 про зауваження щодо невиконання робіт з демонтажу неактуальних (тимчасових) дорожніх знаків, від 05.08.2023 про необхідність виконання робіт по встановленню пандусів та дорожньої розмітки, від 13.12.2023 про встановлення дорожніх знаків, від 02.06.2023 про виконання робіт з відновлення руху, встановлення розмітки тощо.
У той же час, суд враховує, що такі роботи, якщо вони виконувалися, то вірогідніше за усе - були виконані у 2023 році, а не у 2024 році. А за ті роботи 2023 року, як випливає з позицій сторін, - було здійснено відповідну оплату при виконанні договору. 
Однак і при таких позиціях сторін, у справі відсутні докази виконання саме цих, викладених у листах (замовленнях) послуг та робіт. Отже виконання обсягів робіт понад ті, що вже були оплачені у 2023 році на суму 23 732 353,09 грн., та заявлені у цій справі як ціна позову 31 801 621,53грн. не підтверджені. 
Надані у справу як докази документи не дають можливості з`ясувати час/період виконання робіт та послуг та не надають можливості розмежувати ту частину робіт, що за твердженням Позивача і Відповідача вже була виконана у 2023 році та оплачена, від тієї частини робіт/послуг, що ніби-то виконана але не оплачена та заявлена до стягнення на суму 31 801 621,53грн. 
За таких обставин у суду є сумніви щодо добросовісності позивача щодо надання у справу належних і достовірних доказів, що не виключає можливості (вірогідності) заявлення до сплати тих самих послуг/робіт, за які вже отримано оплату. 
Долучені позивачем документи (15.09.2025), як докази виконання робіт по договору, під час апеляційного перегляду також критично оцінюються колегією суддів, оскільки вони не були долучені позивачем до позовної заяви, жодних доказів неможливості їх подання скаржник не подав.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом першої інстанції під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі “Проніна проти України”, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі “Шевельов проти України”).
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване рішення, прийшла до висновку, що з врахуванням фактичних матеріалів справи, воно прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає. 
Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ШБУ-77” від 09.12.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/3576/24 від 10.12.2024) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 – залишити без змін.
3. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 06.11.2025.

Головуючий суддя                                                                                Панова І.Ю.,

Суддя                                                                                                    Зварич О.В.,

                                                                                          Якімець Г.Г.