Справа № 991/7763/25
Провадження №11-сс/991/646/25
Слідчий суддя 1 інст.  ОСОБА_1 

        У Х В А Л А
        І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року                                                місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі: 
головуючого судді          ОСОБА_2 ,
суддів:          ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання          ОСОБА_5 ,
прокурора          ОСОБА_6 ,
захисників                                                 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 не з`явилися,

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 вересня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги захисника  ОСОБА_10  на повідомлення про підозру  ОСОБА_9  від 11 грудня 2024 року та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року. Судове рішення обґрунтоване тим, що відповідно до висновку експертів №5653/25-72/5654/25-71 від 22 липня 2025 року сума недоотриманих АТ «Укрзалізниця» доходів становить 14 743 685, 60 грн, тому згідно з п.2 ч.5 ст.216 КПК України справа підсудна Вищому антикорупційному суду.Слідчий суддя, дослідивши надані прокурором матеріали досудового розслідування, дійшов переконання, що вони підтверджують можливу причетність ОСОБА_9 до інкримінованих йому злочинів за тих обставин, що викладені у повідомленні про підозру, на рівні стандарту переконання «наявності достатніх доказів для підозри». Крім того, з матеріалів справи слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 була предметом перевірки під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави (ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07 квітня 2025 року у справі № 760/2966/25, провадження №11-сс/991/245/25), у тому числі з урахуванням доводів захисту щодо недостатності доказів для повідомлення про підозру. Будь?яких нових доводів, які б спростовували зазначені висновки, захисником у скарзі на повідомлення про підозру та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не наведено.
25 вересня 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , надіслана кур`єрською доставкою 19 вересня 2025 року, в якій вона просить ухвалу слідчого судді скасувати, постанови нове судове рішення, яким скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 11 грудня 2024 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року, зобов`язати уповноважену особу Солом`янської окружної прокуратури м.Києва внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, постановленою без належної оцінки доказів та матеріалів судової справи. У матеріалах справи відсутні документи та докази законності дій органу досудового розслідування щодо вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що підтверджує неналежне оцінювання доказів слідчим суддею. 
26 вересня 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного  ОСОБА_9  - ОСОБА_7 , надіслана кур`єрською доставкою 22 вересня 2025 року, та засобами електронного зв`язку 05 жовтня 2025 року і 21 жовтня 2025 року надійшли доповнення до її апеляційної скарги. Відповідно до поданих документів вона просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9  від 11 грудня 2024 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року, зобов`язати уповноважену особу Солом`янської окружної прокуратури м.Києва внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року. Вважає висновок слідчого судді про можливу причетність ОСОБА_9  до інкримінованих йому злочинів юридично помилковим, який ґрунтується на неправильному застосуванні норм кримінального процесуального права. На її думку, повідомлення про підозру та змінене повідомлення про підозру є незаконними та необґрунтованими, оскільки повідомлення про підозру ґрунтувалося на припущеннях та маніпулятивному розрахунку шкоди, а змінена підозра не лише не усунула, а й поглибила фундаментальні вади обґрунтування, фактично зруйнувавши конструкцію щодо ролі ОСОБА_9  як організатора вчинення кримінальних правопорушень та підтвердила відсутність складу інкримінованих йому злочинів. На її думку, обставини, викладені у повідомленні про підозру та повідомлені про зміну раніше повідомленої підозри, не відповідають вимогам, передбаченим п.6 ч.1 ст.277 КПК України, та не свідчать про об`єктивність та законність досудового розслідування. Дії, інкриміновані ОСОБА_9 , не містять ключових елементів складу злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України: належний суб`єкт, доведена роль організатора, використання службового становища всупереч інтересам служби та обов`язкових елементів складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України: спеціальна мета, що вимагається законом, доведені ознаки особливої згуртованості та самозбереження, а також доведений єдиний злочинний результат діяльності самої організації. Аналіз повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9  підтверджує, що стороною обвинувачення змінено ключові елементи обвинувачення, які не відповідають завданням кримінального провадження, визначеними ст.2 КПК України, та свідчать про маніпуляцію з метою досягнення сторонніх процесуальних цілей, зокрема, незаконного впливу на визначення підсудності, що суперечить ст.21 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необґрунтована зміна суми інкримінованої шкоди є результатом необ`єктивного досудового розслідування та інструментом для маніпуляції юрисдикцією судів. Тяжкі наслідки, як кваліфікуюча ознака ч.2 ст.364 КК України, не доведені належними та допустимими доказами, що свідчить про невідповідність підозри стандарту "обґрунтована підозра" згідно практики ЄСПЛ.Структура відомостей, внесених до ЄРДР після зміни підозри 20 березня 2025 року, свідчить про відсутність у сторони обвинувачення обґрунтованих підстав для підозри  ОСОБА_9  у вчиненні злочину, передбаченого ст.364 КК України. Змінена підозра в частині кваліфікації дій  ОСОБА_9  за ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог ч.4 ст.278 КПК України.Повідомлення про підозру в частині ч.3 ст.255 КК України також підлягає скасуванню, оскільки підозра за ст.255 КК України може бути пред`явлена виключно у випадку пред`явлення підозр у вчиненні інших тяжких злочинів. Також повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року складено неналежним суб`єктом, оскільки прокурор, який погоджував підозру станом на 11 грудня 2024 року, не був включений до складу групи прокурорів уповноваженою на те особою, а саме: керівником або заступником керівника прокуратури міста Києва. Невнесення інформації до ЄРДР про вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ст.364 КК України є порушенням процесуального порядку вручення такого повідомлення. На її думку, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 не відповідають вимогам п.3 ч.1 ст.276, п.6 ч.1 ст.277 КПК України, є необґрунтованими та підлягають скасуванню. Сторона обвинувачення, фактично відмовившись від повідомлення про підозру і змін до нього від 20 березня 2025 року, 19 вересня 2025 року вручила ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, в якому зазначено, що сума недоотриманих АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» коштів від продажу квитків становить 8 721 716,37 грн. 03 жовтня 2025 року старшим детективом відділу Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ України у місті Києві повідомлено підозрюваного ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року. Водночас, повідомлення про завершення досудового розслідування не є тим процесуальним рішенням, яке припиняє стадію досудового розслідування та вказує на наявність повноважень розглядати скарги на повідомлення про підозру слідчих суддів та суддів апеляційної інстанції на цій стадії. Враховуючи положення ч.1 ст.33-1 КПК України, Примітки ст.45 КК України, висновки колегії суддів Апеляційної плати Вищого антикорупційного суду, викладені в ухвалі від 07 травня 2025 року у справі №991/3744/25, відповідно до повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року сума збитків становить 74 670 962,24 грн, тому скарга підсудна Вищому антикорупційному суду, а ухвала слідчого судді підлягає перегляду Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду. 
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у них. Надала пояснення аналогічні доводам апеляційних скарг. Додатково пояснила, що постанова про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні не відповідає наказу Генерального прокурора відповідно до якого групу прокурорів у провадженні за ст.255 КК України має визначати прокурор вищого рівня аніж заступник керівника Солом`янської окружнорї прокуратури міста Києва. 
Захисник підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_8 апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в апеляційних скаргах. 
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважає, що слідчим суддею постановлено ухвалу з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, просив залишити її без змін. Вважає, що справа підлягає розгляду у місцевому суді загальної юрисдикції з врахуванням зменшення суми, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_9 . Вважає, що сторона захисту неправильно трактує положення наказу Генерального прокурора про визначення групи прокурорів. 
У судове засідання підозрюваний  ОСОБА_9 та його захисник  ОСОБА_10  не з`явилися. 21 жовтня 2025 року підозрюваний подав до суду заяву про здійснення судового розгляду за його відсутності з урахуваннями позицій його захисників. Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.
Апеляційні скарги подані у строк, встановлений ст.395 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42024102090000024 з 30 січня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.255, ч.1 ст.364, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України. 
11 грудня 2024 року ОСОБА_9 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, відповідно до якого внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 (організатора) та інших осіб за період із 01 січня 2024 року до 30 червня 2024 року ненадходження коштів від продажу квитків АТ «Укрзалізниця» на потяги №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», №119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» становило 74 640 962,24 грн (т.1 а.с.15-25).
Згідно до п.2 ч.5 ст.216 КПК України (в редакції чинній на час складення повідомлення про підозру) умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду був предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченого ст.364 КК України, який мав у дві тисячі і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).
Відповідно до п.2 ч.5 ст.216 КПК України (у редакції чинній на час розгляду апеляційних скарг) умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченого ст.364 КК України, який має у п`ять тисяч і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).
Оскільки, згідно із повідомленням про підозру від 11 грудня 2024 року ОСОБА_9 підозрювався у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, та завданні збитків у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року у сумі 74 640 962,24 грн, тому, відповідно до ч.1 ст.33-1 КПК України, кримінальне провадження за скаргою на повідомлення про підозру підсудне Вищому антикорупційному суду.
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі №760/2966/25 матеріали провадження №42024102090000024 передано на розгляд із Київського апеляційного суду до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, оскільки розрахункова сума завданої шкоди у кримінальному провадженні становить 74 640 962, 24 грн, тобто у дві тисячі й більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; згідно з відомостями, зазначеними у реєстрі Фонду державного майна України, частина державної власності в статутному капіталі АТ «Укрзалізниця» становить 100 %, а тому кримінальне провадження відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Згідно з ч.1 ст.42 КПК Українипідозрюваним є особа, якій, у тому числі, у порядку, передбаченому ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється у порядку, передбаченому ст.278 КПК України у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. 
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, та містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих колегії суддів доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів із точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав можливої причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Доказування обґрунтованості підозри вважається досягнутою, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може ґрунтуватись на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні. 
Із поняття «обґрунтована підозра», яке міститься у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вбачається, що обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
За версією сторони обвинувачення ОСОБА_9 (згідно повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року) підозрювався за ч.1 ст.255 КК України - створення та керівництво злочинною організацією; за ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України - організація та керування злочинною організацією для керівництва кримінально-протиправною діяльністю інших осіб, щодо зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе або інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави чи юридичних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , будучи головою Первинної профспілкової організації Вагонна дільниця ст.Київ-Пасажирський, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 січня 2024 року, як голова профспілки та член комісії з пролонгування та укладання трудових контрактів, спільно із заступником начальника ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_11 , який як особа керівного складу має безпосередній вплив серед службових осіб ВП Вагонної дільниці ст.Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця (ПКВЧ-1) різного рівня, діючи з метою особистого збагачення, володіючи якостями лідерів та організаторськими здібностями, маючи досвід роботи, керуючись корисливими мотивами і прагненням до наживи, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від вчинення тяжких злочинів, розробили план вчинення злочинів всупереч інтересам служби та суспільства, використовуючи надані повноваження за розподілом адміністративно-розпорядчих функцій, з метою систематичного отримання неправомірної грошової вигоди від діяльності АТ «Укрзалізниця» у сфері надання послуг з обслуговування та перевезення пасажирів залізничним транспортом, який передбачав залучення як співучасників низки осіб, а саме: інструкторів поїзних бригад, начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень та інших працівників, які між собою будуть взаємодіяти при вчиненні злочинів відповідно до їх рівня в обумовленій ієрархічній структурі.
Розуміючи, що розроблений ними план вони реалізувати самостійно не зможуть та їм потрібні співучасники, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вирішили створити стійке ієрархічне об`єднання декількох осіб (п`ять і більше), члени якого або структурні частини якого за попередньою змовою зорганізуються для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких злочинів учасниками цієї організації - злочинну організацію.
Згідно з попередньо розробленим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 планом члени злочинної організації, залучені ними як виконавці, а саме інструктора поїзних бригад резерву провідників ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», в умовах діючого воєнного стану та збільшенням попиту на популярні міжнародні напрямки, діючи за їх вказівками як організаторів злочинної організації, мали забезпечити умови та запровадити протиправну схему необлікованого продажу вільних або умовно-вільних пасажиромісць у вагонах поїздів з метою отримання та привласнення грошових коштів від послуг пасажирських перевезень, та запровадити механізм штучного створення дефіциту (нестачі) у системі продажу залізничних квитків на поїзди міжнародного сполучення №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», №119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», залучивши для цього підлеглих начальників пасажирських поїздів та інших осіб, які здійснюють на них рейси.
На виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_9 та ОСОБА_11 здійснювався систематичний продаж пасажирам вільних або умовно-вільних пасажиромісць у вагонах поїздів, у тому числі у службових купе провідників та купе відпочинку провідників, які не реалізуються у системі вільного продажу квитків на поїзди, за сумами, які значно перевищують офіційну вартість проїзних документів, встановлену АТ «Укрзалізниця». Грошові кошти, сплачені пасажирами на руки начальникам поїздів або провідникам поїзних бригад міжнародного напрямку, в порушення правил перевезень пасажирів та багажу, без оформлення квитанцій форми ГУ-57, поза касовим оформленням, в подальшому розподілялися між учасниками організованої групи.
Діяльність злочинної організації була спрямована на здійснення спільного злочинного плану із розподілом функцій та задач кожного члена злочинної організації щодо зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам АТ «Укрзалізниця». 
Внаслідок дій злочинної організації у складі організаторів ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , виконавців: інструкторів (поїзних бригад) - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ненадходження коштів від продажу квитків АТ «Укрзалізниця» на потяги №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» за період із 01 січня 2024 року до 30 червня 2024 року складає 74 640 962,24 грн.
Згідно з ч.3 ст.18 та Примітки 1 ст.364 КК України службовими особами у ст.364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до ч.2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Згідно зі ст.37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.
ОСОБА_9 на час інкримінованих йому дій перебував на посаді голови Первинної профспілкової організації Вагонна дільниця ст.Київ-Пасажирський, тобто був уповноваженою особою юридичної особи, виконував організаційно-розпорядчі функції, та відповідно до положень ч.3 ст.18 та Примітки 1 ст.364 КК України був службовою особою.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що описані у повідомленні про підозру обставини злочинів, у сукупності з матеріалами кримінального провадження, вказують на наявність доказів, які об`єктивно свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому злочинів та він обґрунтовано підозрювався у створенні та керівництві злочинною організацією, в організації та керуванні злочинною організацією для керівництва кримінально-протиправною діяльністю інших осіб, щодо зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе або інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави чи юридичних осіб та призвело до ненадходження до АТ «Укрзалізниця» коштів у сумі 74 640 962,24 грн, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що, відповідно до Примітки 4 ст.185 КК України, є особливо великим розміром. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 (т.5 а.с.26-54); протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії із застосуванням оперативно - технічних засобів, а саме аудіоконтролю від 10 грудня 2024 року (т.5 а.с.55-80); протоколами огляду від 12 листопада 2024 року, від 31 грудня 2024 року, від 12 грудня 2024 року (т.5 а.с.81-116); протоколом про результату негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18 вересня 2024 року (т.5 а.с.117-119); протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_37 від 17 грудня 2024 року (т.5 а.с.120-121); висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №10512/24-72/10513/24-71 від 10 грудня 2024 року (т.5 а.с.2-25).
Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрювався у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, станом на 11 грудня 2024 року.
Доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року складено неналежним суб`єктом, оскільки прокурор, який погоджував підозру станом на 11 грудня 2024 року, не був включений до складу групи прокурорів уповноваженою на те особою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки постановою першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва від 30 січня 2024 року визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року, старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_38 , яким погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 11 грудня 2024 року (т.1 а.с.100).
Згідно з п.9 ч.1 ст.3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про прокуратуру» окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників. У разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури (ч.3 ст.13 Закону України «Про прокуратуру»). Доказів відсутності повноважень у першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва на прийняття вказано рішення у відповідності діючим законам та КПК України суду не надано та накази Генерального прокурора є підзаконними актами. У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів доходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 11 грудня 2024 року погоджено належним суб`єктом, визначеним відповідно до ст.37 КПК України. 
Доводи сторони захисту щодо подальшої зміни повідомлення про підозру від 11 грудня 2024 року не можуть бути підставою для задоволення скарги у цій частині, оскільки судом має бути оцінено докази, які існували на час його складення. Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення підтверджено наявність обставин для його складення, а тому відсутні підстави для його скасування. 
Що ж до скарги в частині скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, то колегія зазначає таке. 
20 березня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 11 грудня 2024 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, відповідно до якого за період із 01 січня 2024 року до 30 червня 2024 року внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 (організатора), які полягали в отриманні неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, та подальшому розподілі неправомірної вигоди між членами злочинної організації, що спричинило тяжкі наслідки державі та сума недоотриманих АТ «Укрзалізниця» коштів від продажу квитків на потяг №89/90 «Київ - Перемишль» становила 317 821,70 грн, на потяг №351/352 «Київ - Кишинів» становила 1 177 134,77 грн, що у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (т.1 а.с.26-35, т.2 а.с.127-146).
Верховним Судом, починаючи із 29 квітня 2025 року, тобто після повідомлення ОСОБА_9 про зміну раніше повідомленої підозри, сформовано сталу практику щодо питання визначення підсудності у кримінальному провадженні №42024102090000024 від 30 січня 2024 року за Солом`янським районним судом міста Києва, саме: ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/5064/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/6270/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/8317/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/7860/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/7876/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/7816/25, ухвала від 29 квітня 2025 року у справі №760/8320/25, ухвала від 05 травня 2025 року у справі №760/4392/25, ухвала від 05 травня 2025 року у справі №760/9776/25, ухвала від 05 травня 2025 року у справі №760/9792/25, ухвала від 06 травня 2025 року у справі №760/6240/25, ухвала від 19 травня 2025 року у справі №760/8314/25, ухвала від 19 травня 2025 року у справі №760/8427/25, ухвала від 20 травня 2025 року у справі №760/7822/25, ухвала від 26 травня 2025 року у справі №760/6263/25, ухвала від 27 травня 2025 року у справі №760/8429/25, ухвала від 27 травня 2025 року у справі №760/7858/25, ухвала від 02 червня 2025 року у справі №760/6099/25, ухвала від 05 червня 2025 року у справі №760/14657/25, ухвала від 24 червня 2025 року у справі №760/8824/25, ухвала від 24 червня 2025 року у справі №760/7826/25, ухвала від 26 червня 2025 року у справі №760/7813/25 (т.2 а.с.28-71) з підстави змінення підозрюваному ОСОБА_9 суми шкоди, у заподіянні якої він підозрюється. 
       Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді про те, що справа у цілому підсудна Вищому антикорупційному суду так як згідно з висновком експертів №5653/25-72/5654/25-71 від 22 липня 2025 року сума недоотриманих АТ «Укрзалізниця» доходів становить 14 743 685, 60 грн, оскільки дана сума завданих збитків відсутня у повідомленні про підозру ОСОБА_9 від 11 грудня 2024 року та у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року.
       За обставин даної справи слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, на думку колегії суддів, помилково визначив підсудність скарги в частині скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20 березня 2025 року Вищому антикорупційному суду, тому ухвала слідчого судді від 16 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні скарги захисника ОСОБА_10 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 від 20 березня 2025 року підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нової ухвали, якою скаргу в частині повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 від 20 березня 2025 року необхідно повернути особі, яка її подала, відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України для звернення до місцевого суду загальної юрисдикції.
Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом до належного суду.
Керуючись ст.33-1, 216, 303, 304, 306, 370, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні скарги захисника ОСОБА_10 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 від 20 березня 2025 року скасувати і постановити у цій частині нову ухвалу, якою скаргу в частині повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 від 20 березня 2025 року повернути особі, яка її подала.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                              ОСОБА_2 

судді:                                                                                   ОСОБА_3 
                                                                
ОСОБА_4