Номер провадження: 33/813/1510/25
Номер справи місцевого суду: 947/13419/25 
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2025 якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , головного бухгалтера КП «МПРС», адреса: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 грн. та стягнуто з неї на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 грн.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною в тому, що при проведенні перевірки КП «МПРС», юридична адреса: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 140А, встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1,1, п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», в результаті чого занижено податок на прибуток на 381764 грн., у зв`язку з чим  ОСОБА_1  притягується до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП. 
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Доводи обґрунтовує тим, що суд не повідомив її належними чином про розгляд справи. В протоколі не зазначено дату та час вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не погоджуючись з висновками Акту, і як наслідок, з прийнятим Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області податковим повідомленням-рішенням, КП «МПРС» оскаржило таке повідомлення-рішення до Одеського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 позовна заява Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, позовні вимоги Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» задоволено повністю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної планової виїзної перевірки.
Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Крім того, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що не погоджуючись з висновками Акту, і як наслідок, з прийнятим Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області податковим повідомленням-рішенням, КП «МПРС» оскаржило таке повідомлення-рішення до Одеського окружного адміністративного суду.
Згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 у справі №420/9300/25 за позовною заявою Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, позовні вимоги Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №11574/15-32-07-01-19 від 18 березня 2025 року на суму 381764,00 гривен за податковими зобов`язаннями з податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності, та 38176,00 грн - за штрафними санкціями.
3 урахуванням зазначеного, на час розгляду справи у суді першої інстанції були відсутні належні докази, що безпосередньо встановлюють вину ОСОБА_1 у порушенні порядку ведення податкового обліку, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час ухвалення постанови судом першої інстанції, податкові повідомлення - рішення, які були складені за Актом перевірки, є неузгодженими, отже ці рішення та Акт перевірки не породжують для Товариства і для Скаржника жодних правових наслідків.
Зазначене повністю підтверджується сталою практикою Верховного Суду викладених у постановах від 06.11.2024 у справі №380/87/20, від 13.04.2021 у справі №640/19671/18, від 16.09.2021 у справі №640/20588/18, від 06.12.2022 у справі №804/8776/15, від 16.08.2024 у справі №640/12981/21) в яких вказано, що висновки викладені в акті перевірки, є відображенням дій посадових особі контролюючого органу і самі собою не породжують правових наслідків для позивача та відповідно такий акт, дії по його складанню та висновки у ньому не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача або настання негативних наслідків, не порушують його прав, свобод або інтересів.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не ґрунтуються на доказах по справі, оскільки відповідно до матеріалів справи на момент розгляду справи процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень триває, тобто, акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, був не узгодженим, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість були відсутні підстави, а отже він не міг бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення сформовані уповноваженим органом без дотримання принципу збирання достатніх та належних доказів на підтвердження події правопорушення. Слід наголосити, що державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Не є доказом і протокол про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів, не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргуособи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовільнити.
Постановусудді Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2025, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов