Справа № 623/2988/18
Провадження №11-кп/991/4/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року                                                                         м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді                                         ОСОБА_1 ,
суддів                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 
прокурора                                                 ОСОБА_5 
захисників                                                 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5  про відновлення судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8  на вирок Вищого антикорупційного суду від 04 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 52017000000000614 від 12 вересня 2017 року, за обвинуваченням  ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, 
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 травня 2022 року, задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та зупинено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Вищого антикорупційного суду від 04 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 52017000000000614 від 12 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до звільнення останнього з військової служби.
25 липня 2025 року прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подано клопотання про відновлення вищевказаного судового провадження, яке обґрунтовано тим, що листом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2025 повідомлено Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру про те, що старший солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває із 01.03.2022 р. на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .
Як зазначає прокурор, старший солдат ОСОБА_8 перебуває на посаді оператора відділення управління командира батареї мінометної батареї, залучений до виконання бойових завдань в зоні активних бойових дій та, у зв`язку із характером його служби, інтенсивністю бойових дій, некомплектом особового складу його підрозділу, не може брати участь в судових засіданнях Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
У той же час, доказів неможливості брати участь в судових засіданнях, у тому числі у режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції), стороною захисту надано не було. 
Звертає увагу суду на те, що пунктом 20-10 перехідних положень Кримінальногопроцесуального кодексу України передбачено, що судове провадження стосовно обвинуваченого у вчиненні тяжкого та/або особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, який призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятий на військову службу за контрактом, може зупинятися судом за клопотанням сторони кримінального провадження або за власною ініціативою виключно у разі встановлення судом обставин, що свідчать про неможливість участі такої особи у судовому провадженні, у тому числі у режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції), у зв`язку із безпосередньою участю такої особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Обставини, що свідчать про неможливість участі у судовому провадженні особи, зазначеної в абзаці першому цього пункту, встановлюються судом на підставі документів та інших відомостей, що свідчать про безпосередню участь такої особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Зазначає, що судове провадження, яке раніше було зупинене на підставі статті 335 цього Кодексу, може бути відновлено судом за клопотанням сторони кримінального провадження або за власною ініціативою у разі встановлення факту, що особа, зазначена в абзаці першому цього пункту, перестала приймати безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, та може брати участь у судовому провадженні, у тому числі у режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції).
Вказує, що на даний час у сторони обвинувачення відсутні відомості про неможливість участі ОСОБА_8 у судовому провадженні, у тому числі у режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції), у зв`язку із безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Крім того, ані обвинуваченим, ані його захисниками не надано до суду інфомації, що станом на цей час ОСОБА_8 приймає постійну участь у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, які перешкоджають йому приймати участь у судових засіданнях, зокрема - і в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції).
Прокурор також зазначає, що частину другу статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 38, ст. 324 із наступними змінами) доповнено абзацом другим такого змісту: "Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які обвинувачуються у вчиненні тяжкого та/або особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення та кримінальне провадження стосовно яких перебуває на стадії судового провадження".
За результатами розгляду клопотання просить відновити судове провадження у справі за апеляційною скаргою на вирок Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні № 52017000000000614 від 12 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити дату та час розгляду апеляційної скарги, на яку викликати ОСОБА_8 та його захисників.
28.07.2025 Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду було направлено лист командиру військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності надання інформації чи проходить на даний час ОСОБА_8 військову службу, зазначивши обставини можливості прийняття ним участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції відповідно до п.20-10 Перехідних положень КПК України.
12.08.2025 від ТВО командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_9 надійшла відповідь, згідно якої вбачається, що старший солдат ОСОБА_10 , перебуває на посаді оператора відділення управління командира батареї мінометної батареї 3 батальйону військової частини НОМЕР_2 , залучений до виконання бойових завдань в зоні активних бойових дій та, у зв`язку із характером служби, інтенсивністю бойових дій, некомплектом особового складу його підрозділу, не може брати участь в судових засіданнях Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
02.09.2025 від начальника Головного управління військової юстиції підполковника юстиції ОСОБА_11 надійшов лист, згідно якого вбачається, що за результатами перевірки інформації, наданої командиром військової частини НОМЕР_2 щодо ОСОБА_8 встановлено, що попередньо надана інформація, з огляду на наявну бойову обстановку, характер та інтенсивність бойових дій, обсяги виконуваних підрозділом військовослужбовця бойових завдань, його особисте залучення до їх безпосереднього виконання на лінії бойового зіткнення, знайшла своє підтвердження. У той же час можливість забезпечити участь військовослужбовця в судових засіданнях у режимі відеоконференції на цей час відсутня. 
04.09.2025 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 надійшли заперечення щодо клопотання прокурора про відновлення судового провадження. Захисник зазначає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, невмотивованим, таким що не відповідає вимогам КПК України, а тому не підлягає задоволенню. 
Захисник зазначає, що клопотання прокурора не містить доказів щодо наявності підстав, передбачених ст. 335 КПК України, для поновлення судового провадження прокурором; не містить посилання на докази щодо наявності підстав, передбачених п. 20-10 Перехідних положень КПК України, для поновлення судового провадження. Звертає увагу суду на те, що обвинувачений проходить службу на бойовій посаді, в бойовому підрозділі та постійно приймає участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що, в свою чергу, позбавляє ОСОБА_8 можливості приймати участь у судових засіданнях, зокрема - в режимі відеоконференції. 
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні подала заперечення проти клопотання прокурора щодо відновлення судового розгляду, в яких зазначає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, невмотивованим, таким що не відповідає вимогам КПК України, а тому не підлягає задоволенню. Зазначає, що захисником ОСОБА_7 до суду було надано беззаперечні та усесторонні докази, що підтверджують як безпосередню участь обвинуваченого у заходах оборони України - на бойовій посаді, у бойовому підрозділі на першій лінії зіткнення, так і неможливість брати участь у судовому провадженні, зокрема - дистанційно. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні клопотання. 
В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав частково, відмовившись від посилання в обґрунтування своєї позиції щодо застосування абзацу другого ч. 2 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» («Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та/або особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення та кримінальне провадження стосовно яких перебуває на стадії судового провадження), зазначивши, що дана норма закону підлягає застосуванню вже до проваджень, у яких можуть мати місце вказані у законі обставини після прийняття зазначених змін. 
Обвинувачений, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, подав клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а також медичні документи на підтвердження отримання поранення, пов`язаного  з виконанням військової служби та проходження лікування. За повідомленням захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, ОСОБА_8 продовжує виконувати військовий обов`язок і перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , у зв`язку з чим не вбачали підстав для відновлення провадження з розгляду апеляційної скарги на вирок суду. 
Заслухавши доповідь головуючого, думку учасників, перевіривши доводи клопотання прокурора, та заперечення на нього, колегія суддів вважає, що у його задоволенні слід відмовити, з огляду на таке.
Зупиняючи провадження з розгляду апеляційної скарги на вирок Вищого антикорупційного суду від 04 лютого 2022 року, суд виходив з імперативності вимог ст. 335 КПК України та відсутності у обвинуваченого, призваного для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, об`єктивної можливості, в силу непередбачуваності обставин несення такої служби, в повній мірі, на рівних умовах зі стороною обвинувачення, реалізувати свої процесуальні права та обов`язки в ході апеляційного розгляду.
Рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні доказів, доведенні перед судом їх переконливості є загальними засадами кримінального провадження, забезпечення реалізації яких є процесуальним обов`язком суду.
Положеннями ст. 20 КПК України встановлено, що обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, ознайомлюватись з матеріалами справи, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував на необхідності дотримання принципів рівності та змагальності сторін, як невід`ємних елементів справедливого судового розгляду. Це включає, зокрема розумну можливість для кожної сторони представляти себе в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Сторони повинні мати змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. При цьому важливою є роль, яку відіграє суд апеляційної інстанції в національній правовій системі. Якщо суд апеляційної інстанції має розглядати справу і з питань фактів, і з питань права, і на цій підставі здійснити загальну оцінку вини або невинуватості, то він не може постановляти рішення без безпосередньої оцінки складових доказової бази, наданої особисто підсудним, котрий бажає довести, що не вчиняв діяння, котре може становити кримінально каране діяння («Дондаріні проти Сан-Марино» (Dondarini v. San Marino), § 27; «Поповічі проти Молдови» (Popovici v. Moldova), § 68; «Лакадена Калеро проти Іспанії» (Lacadena Calero v. Spain), § 38). Отже, право обвинуваченого на безпосередню участь у кримінальному провадженні, у тому числі на участь і доведення власної позиції в суді апеляційної інстанції, є складовою справедливого судового розгляду. 
Поряд із викладеним вище, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (ст. 17 Конституції України).
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. 
Згідно наявних в матеріалах судового провадження фотокопій військового квитка  ОСОБА_8  серії НОМЕР_3 та виданої командиром військової частини НОМЕР_1 довідки № 281 від 07 березня 2022 року, 01 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_8 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року призваний у Збройні Сили України по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . На даний час, згідно наявних документів продовжує службу на посаді оператора відділення управління командира батареї мінометної батареї 3 батальйону в/ч НОМЕР_2 .
Вказані обставини проходження служби обвинуваченим прокурором не заперечуються. При цьому в обґрунтування клопотання прокурор посилається на участь у справі двох захисників обвинуваченого, можливість останнього брати участь в судових засіданнях як безпосередньо, так і за допомогою власних технічних засобів, що забезпечить належну реалізацію права на захист. 
Колегія, оцінюючи такі доводи прокурора, зазначає, що право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (ст.ст. 63, 64 Конституції України). 
Жодна норма КПК України не передбачає і не може передбачати повноважень суду визначити для обвинуваченого всупереч його волі участь у судовому провадженні у режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів, адже це суперечить вищенаведеним засадам кримінального провадження щодо вільного та на власний розсуд реалізації обвинуваченим права на захист.
Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав, зокрема, у межах кримінального судочинства України. На це вказує й зміст частин 5, 6, 7 ст.336 КПК України, які визначають технічні умови, ризики, а також виключність випадків допиту за ініціативи суду свідка чи потерпілого, але ж не обвинуваченого, в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів. Відмінність процесуального статусу, обсягу прав та обов`язків, наслідки кримінального провадження для вказаних учасників є визначальними для оцінки можливості їх участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів зв`язку. 
З огляду на відсутність у наданих до суду документах у відповідях на запити, можливості ОСОБА_8 на участь у судових засіданнях, зокрема - в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, колегія відхиляє як необґрунтовані доводи прокурора про право суду визначити такий порядок апеляційного розгляду. 
Частина 1 статті 335 КПК України містить беззастережну вимогу, що зобов`язує суд зупинити судове провадження стосовно обвинуваченого, який був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до його звільнення з військової служби. 
З огляду на встановлені під час розгляду клопотання прокурора обставини, виходячи з гарантованого Конституцією України права на вільний захист від пред`явленого обвинувачення, закріпленого ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права захищати себе особисто, для чого мати необхідні для підготовки час і можливості, безумовності положень ст. 335 КПК України, яка визначає підставу для відновлення кримінального провадження щодо мобілізованого - його звільнення з військової служби, заявлене прокурором клопотання не містить правових підстав для відновлення провадження з метою продовження апеляційного розгляду. Його задоволення за вказаних обставин суперечить загальним принципам судочинства, зокрема, забезпеченню права на захист обвинуваченого, який призваний на військову службу під час мобілізації, що може призвести до істотних порушень кримінального процесуального закону. 
Отже, висловлені прокурором доводи є неспроможними, а клопотання підлягає відхиленню, як таке, що не містить правових підстав для його задоволення. 
Керуючись ст.ст. 335, 418, п.20-10 перехідних положень КПК України, колегія суддів 
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                                              ОСОБА_1 

Судді:                                                                                          ОСОБА_2 

                ОСОБА_3