ПОСТАНОВА                              
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                        
                                                                                                                
08 жовтня 2025 року     
м. Київ                                                           
 
справа № 676/8408/24
провадження № 61-10862св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,                  Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - виконавчий комітет Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Подворний Ілля Дмитрович, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року у складі судді Вдовичинського А.В., присяжних Фролова А. І., Савіцької О. П., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 липня 2025 рокуу складі колегії суддів: Костенка А. М., Гринчука Р.С., Спірідонової Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.
В своїй заяві вказував, що його двоюрідний дід по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «коркова та підкоркова судинна деменція», що підтверджується довідкою КНП «БЦРЛ Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради» Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 04 листопада 2024 року та виписним епікризом з карти стаціонарного хворого № 8662, виданого КНП «ХОЗзНПД» ХОР с. Скаржинці № 7104 від 31 жовтня 2024 року.
ОСОБА_2 проходить періодично лікування в КНП КНП «ХОЗзНПД» ХОР с.Скаржинці. Такі стаціонарні лікування є нетривалими і після проходження курсу лікування його виписують для амбулаторного лікування вдома. Разом із тим, для амбулаторного лікування вдома йому необхідний постійний догляд.
Також заявник зазначав, що у ОСОБА_2 наразі виникають труднощі із запам`ятовуванням певних дій, з користуванням побутовою технікою, у зв`язку із чим він самостійно доглянути себе не в змозі. 
Вказував, що ОСОБА_2 не був одружений, дітей не має, його рідний брат - ОСОБА_3 з початку повномасштабної війни проживає в с. Курилівка, Куп`янського району Харківської області, евакуюватися відмовляється. 
Мати заявника (яка є племінницею ОСОБА_2 ) ОСОБА_4 до літа 2024 року періодично здійснювала догляд за хворим дядьком, однак на даний час не має можливості постійно ним опікуватись, оскільки здійснює догляд за своїм чоловіком ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи, та своєю матір`ю ОСОБА_6 , яка також є особою з інвалідністю ІІІ групи. 
Отже, заявник є єдиним родичом ОСОБА_2 , який може здійснювати за ним догляд.
Заявник також посилався на те, що він не зловживає спиртними напоями та не вживає наркотичних засобів, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, до кримінальної відповідальності не притягувався, стан здоров`я дозволяє йому бути опікуном.
З урахуванням викладених обставин ОСОБА_1 просив суд: 
визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя с. Привороття Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; 
встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 . 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , недієздатним.
Відмовлено в частині вимоги про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , обов`язки зі здійснення опіки над ним покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Визначено строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недієздатним - два роки з моменту набрання ним законної сили.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що     ОСОБА_2 страждає психічним розладом у формі судинної деменції і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного щоденного стороннього догляду. Водночас, заявник    ОСОБА_1 з 2021 року проходить військову службу в Збройних Силах України, відтак на даний час не зможе забезпечити    ОСОБА_2 такий догляд, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна.  
При цьому суд звернув увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.
Також суд вирішив, що до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, відповідно до статті 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 липня 2025 рокуапеляційну скаргу    ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 травня 2025 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном відмовлено не виключно з підстав проходження ним військової служби, а з підстав недоведеності заявником можливості виконувати передбачені статтею 67 Цивільного кодексу України обов`язки опікуна щодо   ОСОБА_2 в сукупності з іншими обставинами справи, які не були перевірені органом опіки і піклування. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У серпні 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Подворний І. Д., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від
15 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від
22 липня 2025 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном та ухвалити в цій частині нове рішення, яким призначити заявника опікуном ОСОБА_2 .
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржені судові рішення ухвалені судами попередніх інстанцій з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх обставин, що мають значення для справи та без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
У відзиві від 15 вересня 2025 року сільський голова Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Романчук І. М. підтримав вимоги касаційної скарги.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
16 вересня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
 
Судами встановлено, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2024 року перебуває під наглядом у психіатричному кабінеті КНП «БЦРЛ Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради» Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, потребує стороннього догляду і нагляду, має діагноз «змішана коркова та підкоркова судинна деменція», що підтверджується довідкою б/н від 04 червня 2024 року КНП «БЦРЛ Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради», епікризом-випискою з картки стаціонарного хворого № 8662 від 31 жовтня 2024 року, направленням КНП «БЦРЛ Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради» на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 23 жовтня 2024 року, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №№ 4390, 9092, 3194.
 
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 80 від 28 січня 2025 року проведеної Хмельницькою філією СПЕ ДУ «ІСП МОЗ України», ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним захворюванням у вигляді судинної деменції, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними.
 
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 .
Рішенням виконавчого комітета Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 20 лютого 2025 року № 7 затверджено подання опікунської ради при виконавчому комітеті Орининської сільської радипро доцільність призначення        ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 у разі визнання судом його недієздатним.
 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 04 липня 2014 року, заявник  ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками записано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка є племінницею ОСОБА_2 .
 
ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи по зору з 24 жовтня 2024 року, захворювання пов`язане із проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта  МСЕК серії 12 ААГ № 957611 від 24 жовтня 2024 року. Рекомендації - спостереження у окуліста. Дата чергового переогляду - 24 жовтня 2025 року.
 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 09 жовтня 1976 року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
 
ОСОБА_6   є інвалідом ІІІ групи з 01 червня 2007 року довічно, що підтверджується довідкою до акта  МСЕК серії ХАР-06 № 026611 від 29 травня 2007 року.
 
Заявник  ОСОБА_1 ,          ІНФОРМАЦІЯ_5 , є  військовослужбовцем НОМЕР_5 прикордонного загону, інспектором прикордонної служби 2-ї категорії - інструктором групи кінологів 3-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ї прикордонної застави першої прикордонної комендатури, старший сержант, призваний РВК Харківської області у 2021 році. 
 
У відповідності до довідки № 4817 від 07 грудня 2023 року       ОСОБА_1 за станом здоров`я є придатним до військової служби.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу  України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не було предметом перегляду у суді апеляційної інстанції,  а тому, в силу вимог частини другої статті 17 ЦПК України, у вказаній частині не є предметом перегляду і в суді касаційної інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року в оскаржуваній частині та постанова Хмельницького апеляційного суду від 22 липня 2025 рокувідповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми прав
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право                          у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
 
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
 
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
 
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
 
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
 
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
 
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
 
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
 
Системно проаналізувавши зміст зазначених вище норм права, можливо дійти висновку, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (див. постанову Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
 
Суд першої інстанції при ухваленні рішення у справі, що переглядається,  дійшов висновку про задоволення заяви в частині визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , недієздатним.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року в цій частині в апеляційному порядку не оскаржувалось та не є предметом касаційного перегляду.
Судами встановлено, що   ОСОБА_1 є військовослужбовцем НОМЕР_5 прикордонного загону, інспектором прикордонної служби 2-ї категорії - інструктором групи кінологів ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Адреса місця реєстрації проживання заявника:  АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 потребує постійного щоденного стороннього догляду, який    ОСОБА_1 , проходячи військову службу в іншій місцевості, на цей час не може забезпечити у повному обсязі. Вказане унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна над ОСОБА_2 .
 
З огляду на викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви     ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_2 .
 
При цьому суди попередніх інстанцій правильно критично оцінили подання опікунської ради при виконавчому комітеті Орининської сільської радипро доцільність призначення        ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , оскільки орган опіки повинен враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка, а вказане рішення винесено без повного та ретельного з`ясування всіх фактичних вищевказаних обставин.
 
Водночас слід враховувати, що висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права та обов`язки, тобто, є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Даному документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.
 
До аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 13червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а, Верховний Суд у постанові від 28січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц. 
 
Разом із цим, необхідно звернути увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним  ОСОБА_2 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості у повному обсязі виконувати ним обов`язки опікуна.
 
Доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, наведених у касаційній скарзі, є безпідставними, оскільки висновки, зроблені апеляційним судом у цій справі, не суперечать висновкам Верховного Суду у справах, зазначених заявником у касаційній скарзі.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Верховний Суд враховує, що, як неодноразово відзначав ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994  року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від  27  вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
 
Верховний Суд встановив, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Подворний Ілля Дмитрович, залишити без задоволення.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року в оскаржуваній частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від22 липня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                             А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко 
 
В. М. Коротун
 
М. Ю. Тітов