ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

13 листопада 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/12073/23 
Номер провадження 22-ц/816/1339/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Суми-Експертцентр», 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року у складі судді Огієнко О. О., ухвалене у м.Тростянець, повне рішення складено 10.02.2025 року,

                                                          в с т а н о в и в :

22 грудня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Кондратенка М.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ТОВ «Суми-Експертцентр» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідачка ОСОБА_2 є громадянами Російської Федерації та з 01.10.2011 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.10.2018 р. був розірваний.
Під час перебування у шлюбі, 28.05.2013 р. ОСОБА_1 зареєстрував на своє ім`я автомобіль марки MAZDA СХ-5, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . 09.04.2014 р. він оформив нотаріально посвідчену довіреність на ОСОБА_2 , якою надав право на експлуатацію автомобіля MAZDA СХ-5, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , його розпорядження з визначенням повноважень щодо представництва в певних органах.
23.05.2018 р. відповідачка ОСОБА_2 , використовуючи зазначену довіреність, виступаючи як довірена особа від імені ОСОБА_1 , уклала та підписала договір комісії № 7044/18/000572, згідно умов якого ТОВ «Суми-Експертцентр» (комісіонер) за дорученням ОСОБА_1 (комітент) за комісійну плату зобов`язався укласти за рахунок комітента, але від свого імені, договір щодо продажу вищевказаного транспортного засобу.
На підставі договору комісії, ТОВ «Суми-Експертцентр» (комісіонер) вчинив правочин щодо купівлі-продажу спірного автомобіля MAZDA СХ-5, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , продавши його від імені ОСОБА_1 в особі повіреної - ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_3 , яка доводиться кумою позивача та відповідачки ОСОБА_2 .
Після вчинення 23.05.2018 р. оспорюваного правочину, ОСОБА_3 , вже як власник автомобіля, цього ж дня, 23.05.2018 р., посвідчила у приватного нотаріуса Мокренко Л.Ю. довіреність, якою доручила право розпорядження спірним автомобілем ОСОБА_2 . Таким чином, автомобіль залишився у володінні та користуванні з правом розпорядження, у Супрун В.В., що свідчить про намір вчинення правочину у власних інтересах, а не в інтересах довірителя.
Крім того, позивач вважає, що ТОВ «Суми-Експертцентр» не мало право укладати договір комісії, оскільки він не є громадянином України, не має паспорта громадянина України чи то тимчасового посвідчення громадянина України, що прямо суперечить п. 43 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» від 11.11.2009 р. за № 1200. 
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу/його складової частини № 7044/18/000572 від 23.05.2018 р., що укладений між ТОВ «Суми-Експертцентр» та ОСОБА_3 , щодо відчуження автомобіля марки Mazda CX-5, колір білий, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кондратенко М.М., посилаючись на невірне застосування норм цивільного законодавства України, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що після вчинення 23.05.2018 р. оскаржуваного правочину, ОСОБА_3 , вже як юридичний власник автомобіля, цього ж дня 23.05.2018 р. посвідчила у приватного нотаріуса Мокренко Л.Ю. нотаріально посвідчену довіреність, якою доручила право на розпорядження спірним автомобілем ОСОБА_2 . Тобто автомобіль залишився в володінні, користуванні з правом відчуження, згідно довіреності у Супрун В.В., котра його щойно відчужила своїй кумі ОСОБА_3 , що прямо свідчить про намір вчинення правочину у власних інтересах, а не в інтересах довірителя. Якщо представник вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх, то це є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Вважає, що для того, щоб лише користуватися чужим транспортним засобом, станом на 23.05.2018р. не потрібна була нотаріальна довіреність, достатньо було мати лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на руках.
Учасники справи правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористалися.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «Суми-Експертцентр» повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка М.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами Російської Федерації, які з 01.10.2011 р. по 16.11.2018 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 20, 22).
Позивач має посвідку на постійне проживання в Україні (а.с. 21).
Згідно довідки Територіального сервісного центру № 5946 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області від 12.06.2018 р. за № 31/18/5946-1940 за ОСОБА_1 29.05.2013 р.зареєстровано автомобіль марки «MAZDA СХ-5», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі довідки-рахунку ДП № 888334 від 28.05.2013 р., виданої ТОВ «Дилерська компанія «Автосервіс-Альянс» з указаною вартістю 356900,00 грн (а.с. 23).
09.04.2014 р. ОСОБА_1 склав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси при експлуатації (керуванні на території України, а також за її межами) та розпорядженні (здати в оренду, заставити в забезпечення зобов`язань, обміняти, продати) транспортним засобом марки «MAZDA СХ-5», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначена довіреність була видана на 10 років до 09.04.2024 р. (а.с. 24).
23.05.2018 р. між ТОВ «Суми-Експертцентр» та ОСОБА_2 , яка діяла як представник ОСОБА_1 , був укладений договір комісії № 7044/18/00572, відповідно до якого транспортний засіб марки «MAZDA СХ-5», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був переданий ТОВ «Суми-Експоцентр» на комісію з метою його подальшого продажу (а.с. 25).
На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу/його складової частини за № 7044/18/00572 від 23.05.2018 р. ТОВ «Суми-Експертцентр» продало ОСОБА_3 транспортний засіб марки «MAZDA СХ-5», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , за ціною 598000,00 грн (а.с. 26-27).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 23.05.2018 р. ОСОБА_3 зареєструвала своє право власності на вказаний транспортний засіб (а.с. 29).
Також 23.05.2018 р. ОСОБА_3 склала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси при експлуатації та розпорядженні транспортним засобом марки «MAZDA СХ-5», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мокренко Л.Ю. та зареєстрована у реєстрі за № 1490. На підставі заяви ОСОБА_3 від 04.07.2018 р. зазначена довіреність була скасована 04.07.2018 р. за реєстровим № 1833 (а. с. 36, 162).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин про те, що ОСОБА_2 діяла у власних інтересах при відчуженні транспортного засобу. Суд вважав, що на момент укладення договору комісії, позивач мав посвідку на постійне проживання в Україні, тому ТОВ «Суми-Експертцентр» мало право укладати договір комісії.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Частиною 3 ст.238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, який було вчинено на підставі довіреності від 09 квітня 2014 року, що надав позивач відповідачці ОСОБА_2 . 
Відповідачка ОСОБА_2 , вчиняючи оскаржуваний правочин, діяла на підставі довіреності від 09 квітня 2014 року, згідно якої ОСОБА_1 надав їй повноваження представляти його інтереси при розпорядженні спірним транспортним засобом, в тому числі і шляхом продажу, надавши право його відчужувати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу спрямований на реальне настання передбачених ним наслідків відчуження транспортного засобу. За придбання транспортного засобу ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_2 кошти у розмірі 22000 доларів США, що встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.2023 по справі № 591/550/20.
У суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 діяла у власних інтересах при відчуженні транспортного засобу.
ОСОБА_3 , будучи власником транспортного засобу, мала право надати його в користування будь-кому, в тому числі й ОСОБА_2 з якою вона, за твердженням позивача, перебувала у кумівських відносинах. Тому факт видачі відповідачкою ОСОБА_3 довіреності на розпорядження транспортним засобом на ім`я ОСОБА_2 не підтверджує обставин про те, що договір купівлі-продажу вчинено в інтересах довірителя. 
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Як зазначалось вище, 23.05.2018 р. відповідачка ОСОБА_2 , виступаючи як довірена особа від імені ОСОБА_1 , уклала та підписала договір комісії № 7044/18/000572, згідно умов якого ТОВ «Суми-Експертцентр» (комісіонер) за дорученням ОСОБА_1 (комітент) за комісійну плату зобов`язався укласти за рахунок комітента, але від свого імені, договір щодо продажу вищевказаного транспортного засобу.
На підставі договору комісії, ТОВ «Суми-Експертцентр» (комісіонер) вчинив правочин щодо купівлі-продажу спірного автомобіля MAZDA СХ-5, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , продавши його від імені ОСОБА_1 в особі повіреної - ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_3 .
На момент укладення договору комісії, позивач мав посвідку на постійне проживання в Україні, тому ТОВ «Суми-Експертцентр» мало право укладати договір комісії, що відповідає п. 43 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» від 11.11.2009 р. за № 1200.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, що укладений між ТОВ «Суми-Експертцентр» та ОСОБА_3 23.05.2018 р.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, стосуються переоцінки доказів і обставин справи, не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд
   
                                                                         у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов