ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2723/24  Номер провадження 22-ц/814/2861/25	Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року 	м. Полтава  	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,
при секретарі Чемерис А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року
по справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат, про встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення опіки, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування  виконавчого комітету Кобеляцької  міської ради,  Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат.
Заяву обґрунтовував тим, що  його рідну сестру ОСОБА_2 рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.05.2006  визнано недієздатною, а опікуном призначено матір ОСОБА_3 .
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.10.2024 ОСОБА_3 звільнено від повноважень опікуна за її заявою, а саме через погіршення стану здоров`я.
ОСОБА_2 , 1977 року народження,  14.03.1997 зарахована на правах підопічної на постійне місце проживання та повне державне утримання для отримання соціальних послуг до Кобеляцького психоневрологічного будинку- інтернату, постійно там проживає.
Заявник є найбільш близьким родичем недієздатній, а саме рідним братом, й має бажання та можливість, як фізичну так і матеріальну, здійснювати за нею догляд, а тому прохав суд призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .
Просив встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування  виконавчого комітету Кобеляцької  міської ради, Кобеляцький  психоневрологічний будинок-інтернат, про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив рішення суду скасувати і винести нове, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.
В апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції протокольною ухвалою безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи. Не навів доводи такої відмови ні окремо в ухвалі ні в оскаржуваному рішенні. При цьому вважає, що рішення по справ № 532/402/25 має суттєве значення для вирішення питання щодо встановлення опікунства, оскільки предметом розгляду є оскарження висновку органу опіку і піклування, яке стало підставою для винесення оскаржуваного рішення суду. На думку заявника суд при винесенні рішення достатньою мірою не виклав мотиви, на яких воно ґрунтується, дане рішення є передчасним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.
Від виконавчого комітету Кобеляцької міської ради та представника ОСОБА_1 – адвоката Гавриша Б.В. надійшли заява про розгляд справи без їх участі та участі скаржника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.05.2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною, а опікуном призначено матір ОСОБА_3 .
Заявник  –  ОСОБА_1 є рідним братом недієздатної ОСОБА_2 .
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.10.2024 ОСОБА_3 звільнено від повноважень опікуна за її заявою, а саме через погіршення стану здоров`я.
Зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_2 14.03.2017 зарахована на правах підопічної на постійне місце проживання на повне державне утримання для отримання соціальних послуг до Кобеляцького психоневрологічного будинку – інтернату, постійно там проживає.
При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що про звільнення ОСОБА_3 від повноважень опікуна та неможливість її виконувати свої опікунські обов`язки заявнику було відомо ще з травня 2024 року, що вбачається зі змісту  ухвали суду від 17.10.2024.  Однак ОСОБА_1 з того  часу ніяким чином не проявляв турботу про свою сестру, не цікавився про створення їй необхідних побутових умов, забезпеченням її доглядом та лікуванням.
За заявою  ОСОБА_1 про надання йому подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном над недієздатною сестрою для подальшого звернення до суду, 26.12.2024 органом опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької  міської ради надано подання щодо недоцільності призначення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42-45,69).
Також судом першої інстанції встановив, що за весь час перебування недієздатної в Кобеляцькому ПНБІ,  ОСОБА_1 жодного разу не відвідував її та не цікавився її життям та здоров`ям, не допомагав їй матеріально.
Представник заінтересованої особи Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату Логвіненко Л.М., в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції, пояснила, що  стан здоров`я  ОСОБА_2 такий, що вона потребує перебування  в звичному для неї середовищі, перебуває в безпорадному стані, потребує постійного стороннього професійного медичного нагляду  та зміна обстановки для неї можлива лише на короткі проміжки часу. В закладі ОСОБА_2   повністю забезпечена всім необхідним для її життєдіяльності – житлом, харчуванням, одягом, ліками та медичним  доглядом.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.  Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Під час призначення опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19, від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21, від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24.
З матеріалів справи вбачається, що орган опіки та піклування при Виконавчому комітетові Кобеляцької міської ради за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 виніс подання про недоцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною сестрою ОСОБА_2 . 
Аналізуючи обставини справи, колегія суддів звертає увагу, що заявник жодним чином не довів доцільність і необхідність призначення його опікуном, не надав доказів того, що він має тісний емоційний зв`язок з сестрою та може забезпечити належні умови для її проживання і медичного догляду. 
За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
При цьому, безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі, щодо оскарження заявником рішення органу опіки та піклування та не зупинення у зв`язку з цим розгляду справи, оскільки на момент розгляду справи судом подання органу опіки та піклування є чинним. 
У свою чергу, якщо орган опіки та піклування винесе подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , то ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з заявою по встановлення опіки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без змін.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2025 року– залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                 О.В. Чумак 

Судді                                 С.Б. Бутенко

                                                                               Л.І. Пилипчук